Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Logronjo

| Logronjo  |
| --- |
| Pilsēta |
| *Logroño* |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Karogs** |  **Ģerbonis** |

 |
| LogronjoRādīt kartē "Spānija"LogronjoRādīt kartē "Larjoha (Spānija)" |
|
Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Valsts |  Spānija |
| Apgabals |
Larjoha |
| Province |
Larjoha |
| Dibināta |
1095 |
| Platība |
|  • Kopējā |
79,55 km2 |
| Augstums |
384 m |
| Iedzīvotāji
(2025) |
|  • kopā |
152 150 |
|  • blīvums |
1 924,1/km² |
| Mājaslapa | www.logro-o.org |
|  **Logronjo Vikikrātuvē** |

**Logronjo** (spāņu: *Logroño*, izrunā: /loˈɣɾoɲo/) ir Spānijas pilsēta, kas administratīvi atrodas Larjohas autonomajā apgabalā un provincē valsts ziemeļu daļā pie Ebro upes. Tā ir Larjohas autonomā apgabala un provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas 326 km attālumā no Spānijas galvaspilsētas Madrides un 473 km attālumā no Spānijas otrās lielākās pilsētas Barselonas. Logronjo atrodas 384 metrus virs jūras līmeņa. Tās kopējā platība ir 79,55 km2, pēc 2013. gada datiem pilsētā dzīvo 153 066 iedzīvotāji.

Logronjo ir Riohas vīna reģiona viens no galvenajiem tirdzniecības centriem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Logronjo.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
# Epīra

Grieķija Epīra
**Epīra** (grieķu: *Ήπειρος*, *Ìpiros*) vēsturiski apzīmē reģionu Grieķijas ziemeļrietumu daļā un Albānijas dienviddaļu. Ziemeļos tas vēsturiski robežojās ar Ilīriju un Maķedoniju, austrumos ar Grieķijas Tesālijas, bet dienvidos ar Centrālās Grieķijas provinci. Savukārt rietumos to apskalo Jonijas jūra.
Plašāk Epīra pazīstama ar tās valdnieku Pirru (318—272 p.m.ē.), kurš, aizstāvot grieķu koloniju Tarentu (mūsdienu Taranto) Apenīnu pussalas dienvidos, divas reizes pēc kārtas — 280. un 279. gadā p.m.ē. — sakāva romiešu karaspēku. Tomēr arī Pirra karaspēks abās šajās kaujās cieta tik lielus zaudējumus, ka viņš bija spiests izteikt savu slaveno frāzi “Vēl viena tāda uzvara, un mūsu vairs nebūs”, kas iegāja vēsturē kā teiciens „Pirra uzvara”.

Taču vēlāk Romas impērija nostiprinājās, un 168. gadā p.m.ē. romieši Epīru stipri izpostīja atriebībā par tās sadarbību ar Romas ienaidniekiem, bet 146. gadā p.m.ē. Epīra tika padarīta par Romas impērijas provinci. Rietumromai sabrūkot, Epīra 4. gadsimtā nonāca Bizantijas pakļautībā. Pēc tam, kad 1204. gadā Ceturtā Krusta kara laikā krustneši ieņēma un izpostīja Konstantinopoli, Epīrā no 1205. gada līdz 1337. gadam pastāvēja neatkarīga valsts Epīras despotāts. Līdz ar Bizantijas bojāeju Epīra 1430. gadā krita Osmaņu impērijas rokās un atkal kļuva par atkarīgu administratīvu vienību. Epīra no turku jūga atbrīvojās tikai 1881. gadā, kad stagnācijā novājinātā osmaņu Turcija, tāpat kā savā laikā Senā Roma vai Bizantija, bija spiesta atbrīvot kādreiz iekarotās zemes un valstis. Taču arī šoreiz Epīra kļuva par Grieķijas provinci.

Mūsdienu Epīras ekonomika pārsvarā ir orientēta uz lauksaimniecību. Taču šīs tautsaimniecības nozares plašāku attīstību ierobežo provinces teritorijā dominējošais kalnu apvidus ar Alpu klimatisko joslu. Epīras galvaspilsēta ir Joannina (senatnē Janina, grieķu *Ιωάννινα* vai *Γιάννενα*) ar apmēram 100 000 iedzīvotājiem. Tā ir gandrīz trešdaļa no kopējā Epīras iedzīvotāju skaita — ap 350 000.

## Skatīt arī

* Epīras despotāts — valsts Epīras teritorijā 13.—15. gadsimtā
# Illirija[labot | labot pirmkodu]

|  |
| --- |
| **Illirija** (*Ἰλλυρία*) |
|

|  |
| --- |
|  |

 |
| Pastāvēšanas laiks | **385. gads p.m.ē.— 168. gads p.m.ē.** |
| Iedzīvotāji | ilīriešu ciltis |
| Atrašanās vieta | mūsdienu Albānijā u.c. Balkānu pussalas valstīs |
| Galvenās pilsētas | *Lissus* (Leže) Epidamna |

Illirija kā Romas impērijas province.
**Illirija** jeb **Ilīrija** (sengrieķu: *Ἰλλυρία*, latīņu: *Illyricum*) bija valsts Dienvideiropā 4.—2. gadsimtā p.m.ē. Atradās ilīriešu apdzīvoto apvidū Balkānu pussalas ziemeļrietumos. Valsts kodols bija ilīriešu taulantu (*taulanti*) cilts.

## Vēsture

Valsts pastavēja arī agrāk, bet par ievērojamu spēku kļuva 385. gadā p.m.ē., kad valdnieks bija Bardils (*Bardyllis*). Karoja ar Maķedoniju, piedalījās arī Maķedonijas Aleksandra karagājienos.

168. gadā pirms mūsu ēras romieši sagūstīja pēdējo Illirijas valdnieku Gentiju (*Gentius*) un sāka valdīt Illirijā, izveidojot Illirijas (*Illyricum*) provinci Romas impērijas, pēc tam Austrumromas impērijas sastāvā. Ilīrieši asimilējās un vēstures avotos par tiem vairs ziņu nav.

*
*
*

*
*
*
*
*

*

## Atsauces

## Skatīt arī

* Senās Ilīrijas kultūra
# Apustulis

Jēzus ar apustuļiem, katakombas glezna Romā
**Apustulis** (grieķu: *ἀπόστολος*, *apostolos* — 'ziņnesis') ir ikviens no divpadsmit Jēzus Kristus izvēlētajiem mācekļiem; termins dažkārt tiek attiecināts arī uz citiem, īpaši uz svēto Pāvilu, kas pievērsās kristietībai dažus gadus pēc Jēzus Kristus nāves. Lūkas evaņģēlijā 6:13 ir teikts, ka Jēzus Kristus izvēlējās divpadsmit cilvēkus no saviem mācekļiem, "kurus Viņš nosauca par apustuļiem". Jēzus Kristus izvēlētie apustuļi bija Pēteris, Jēkabs, Jānis (abi Cebedeja dēli), Andrejs, Filips, Bartolomejs, Matejs, Toms, Jēkabs (Alfeja dēls), Tadejs, Sīmanis Kānaānietis un Jūda Iskariots. Pēc Jūdas Iskariota pašnāvības viņa vietu ieņēma Matijs.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Apustulis.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)
* Pareizticīgo enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
# Ezras grāmata[labot | labot pirmkodu]

Gistava Dorē zīmējums, kurā attēlots, kā persiešu valdnieks Kīrs Lielais ļāva jūdiem atgriezties viņu zemē
**Ezras grāmata** (ivritā: ספר עזרא, *séfer ezrā*) ir viena no grāmatām Tanahā un Vecājā Derībā. Sākotnēji kopā ar Nehemija grāmatu tā veidoja vienu kopīgu grāmatu. Tās viena no otras tika atdalītas mūsu ēras pirmajos gadsimtos. Grāmatu veido desmit nodaļas. Ezras grāmatā ir stāstīts par to, kā jūdi atgriezās no Babilonijas trimdas un atjaunoja Jeruzalemes templi, mūrus un arī savu reliģiju. Pēc tam, kad persiešu valdnieks Kīrs Lielais iekaroja Babiloniju, viņš ļāva jūdiem atgriezties Jūdu zemē. Par grāmatas autoru tradicionāli uzskata jūdu pravieti Ezru.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ezras grāmata.

* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* «Ezras grāmata» (latviešu valodā). bibelesbiedriba.lv. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 8. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 27. augustā.
# Jāņa 1. vēstule

**Jāņa 1. vēstule** ir viena no Jaunās Derības vēstulēm, par kuras autoru tradicionāli uzskata evaņģēlistu Jāni. Vēstule visticamāk tikusi uzrakstīta Efesā laikposmā starp 95. un 110. gadu. Vēstulei ir 5 nodaļas. Tā kā šai vēstulei nav tradicionālā vēstuļu ievada un noslēguma, to var uzskatīt par uzrakstītu sprediķi. Vēstulē lasītāji tiek brīdināti par draudzi pametušo cilvēku mācītajiem bīstamajiem maldiem.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Katoļu enciklopēdijas ieraksts (angliski)
* Bībeles grāmatas (angliski)
* Jāņa vēstules (angliski)
* Vēstules teksts Arhivēts 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē.
# Nirnberga[labot | labot pirmkodu]

| Nirnberga  |
| --- |
| Pilsēta |
| *Nürnberg* |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Karogs** |  **Ģerbonis** |

 |
| NirnbergaNirnbergaRādīt kartē "Vācija"Rādīt kartē "Bavārija"Rādīt visas |
|
Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Valsts |  Vācija |
| Federālā zeme |  Bavārija |
| Dibināta |
1050 |
| Platība |
|  • Pilsēta |
186,38 km2 |
| Augstums |
302 m |
| Iedzīvotāji
(2024) |
|  • Pilsēta |
529 508 |
|  • blīvums |
2 676,7/km² |
|  • urbānā teritorija |
510 602 |
|  • aglomerācija |
3 500 000 |
| Laika josla |
CET (UTC+1) |
|  • Vasaras laiks (DST) |
CEST (UTC+2) |
| Pasta kodi | 90000-90491 |
| Mājaslapa | www.nuernberg.de |
|  **Nirnberga Vikikrātuvē** |

**Nirnberga** (vācu: *Nürnberg*, austrumfranku dialektā: *Nämberch,* bavāriešu: *Niamberg*) ir pilsēta Vācijas dienvidaustrumos, Bavārijā, pie Pegnicas upes. Tā atrodas 170 kilometru attālumā no Bavārijas lielākās pilsētas Minhenes un 440 kilometru attālumā no Vācijas galvaspilsētas Berlīnes. Pilsētas kopējā platība ir 186,38 km2, pēc 2013. gada datiem pilsētā dzīvo 498 876 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā dzīvo 3 500 000 iedzīvotāji. Nirnberga pēc iedzīvotāju skaita ir četrpadsmitā lielākā Vācijas pilsēta un otrā lielākā Bavārijas pilsēta aiz Minhenes. Tas ir ekonomikas un tūrisma centrs.

Nirnberga ir plašāk pazīstama ar idillisko vecpilsētu, kura Otrā pasaules kara laikā tika smagi iznīcināta, bet pēc kara tika uzsākta vecpilsētas atjaunošana. Pilsēta ir pazīstama arī ar savu kulināriju kā, piemēram, piparkūkām un desiņām. Nirnberga ir Vāclava IV, Ādama Krafta, Martina Behaima, Albrehta Dīrera, Johana Pahelbela un Maksa Grundiga dzimtā pilsēta.

## Vēsture

Pilsēta dibināta 1050. gadā. Viduslaikos tā bija viena no svarīgākajām Svētās Romas impērijas pilsētām, jo Nirnbergas pils bija impērijas reihstāga vieta. 1219. gadā tā kļuva par Impērijas brīvpilsētu.

15. un 16. gadsimtā Nirnberga bija vācu renesanses centrs. 1525. gadā pilsētas teritorijā nostiprinājās protestantisms. Trīsdesmitgadu karā pie Nirnbergas notika sīvas cīņas starp zviedru karaļa Gustava Ādolfa II un Vallenšteina spēkiem. Pēc kara pilsēta panīka izaugsme atjaunojās tikai sākoties industriālajai revolūcijai. 1835. gadā starp Nirnbergu un Fīrti sāka kursēt pirmais dzelzceļš Vācijā.

Pēc nacistu nākšanas pie varas Nirnberga kļuva par ikgadējo NSDAP kongresu vietu. Šim mērķim tika uzcelts gigantisks komplekss, kurš daļēji ir saglabājies līdz mūsdienām. Pilsēta smagi cieta Otrajā pasaules karā, tomēr tās vecpilsēta tika atjaunota. No 1945. līdz 1946. gadam ASV okupācijas zonā Nirnbergā notika Nirnbergas process, kurā tiesāja pēc kara izdzīvojušos nacistu režīma līderus.

## Galerija

* Nirnberga ap 1652. gadu
* Nirnbergas rātsnams
* Dīrera māja
* Nacistu kongresu nams

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Nirnberga.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)
* Galerija (vāciski)
# Kongo krīze

Kongo Republikas sadalīšanās Kongo krīzes laikā (1960—1963)
**Kongo krīze** (1960—1965) bija pilsoņu karš, kas sākās pēc Beļģu Kongo kļūšanas par neatkarīgu valsti. Par jaunās valdības vadītāju 23. jūnijā ievēlēja žurnālistu Patrisu Lumumbu.

1960. gada 11. jūlijā izrakteņiem bagātā Katangas province valsts dienvidos Moiza Čombes vadībā pasludināja neatkarību.
14. jūlijā ANO Drošības padome pieņēma rezolūciju, kurā aicināja Beļģijas valdību izvest savu militāro personālu no Kongo. Lumumba piedraudēja meklēt militāro palīdzību no Padomju Savienības. Kad Kongo ieradās ANO karavīri, Lumumba vēlējās izmantot ANO miera uzturētājus, lai ar spēku pakļautu Katangu.
9. augustā Drošības padome ļāva ANO spēkiem ienākt Katangā, vienlaikus aizliedzot tos izmantot, lai "iejauktos jebkādā iekšējā konfliktā vai ietekmētu tā iznākumu".
Par spīti ANO miera uzturētāju klātbūtnei, nemieri valstī turpinājās, un savas pozīcijas nostiprināšanai Lumumba izmantoja PSRS atbalstu.

14. septembrī Kongo armijas štāba pulkvedis Mobutu ar Beļģijas un Amerikas Savienoto Valstu atbalstu gāza Lumumbas valdību. Tās vietā tika izveidota jauna valdība. 1. decembrī Lumumbu arestēja. Mobutu pasludināja, ka viņš tiks tiesāts par aicinājumiem armijai dumpoties. ANO ģenerālsekretārs Dāgs Hammaršelds aicināja nodrošināt Lumumbam visas likumā paredzētās tiesības. Lumumba lūdza palīdzību vietējiem ANO spēkiem, kuri viņam atteica palīdzību, pamatojoties uz to, ka Lumumba bija aizbēdzis no viņu apsardzības Leopoldvilā. ANO Drošības padomes sesija 7. decembrī izskatīja un noraidīja PSRS prasību, lai ANO nodrošinātu nekavējošu Lumumbas atbrīvošanu un atjaunošanu Kongo premjerministra amatā, Mobutu vienību izformēšanu un beļģu evakuāciju no Kongo. Lumumbu nogādāja Katangā, kur 17. janvārī viņam izpildīja nāvessodu.

1962. gada 17. decembrī Čombe parakstīja pamiera līgumu, piekrītot apvienot Katangu ar Kongo Republiku. 1963. gada 15. janvārī Čombes valdību gāza, un viņš aizbēga uz Spāniju, bet viņa karaspēks atkāpās uz Portugāles koloniju Angolu.

Mobutu turpināja vadīt bruņotos spēkus un 1965. gadā militāra apvērsuma laikā gāza valdību, un pārņēma varu valstī savās rokās.

## Skatīt arī

* Pirmais Kongo karš
* Otrais Kongo karš

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Kongo krīze.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)