Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mežonīgās dabas balss[labot | labot pirmkodu]

| Mežonīgās dabas balss |
| --- |
|  |
| Oriģinālais nosaukums | *The Call of the Wild* |
| Režisors |
Kriss Sanderss |
| Producents | * Ervins Stofs
* Džeimss Mengolds
 |
| Scenārija autors |
Maikls Grīns |
| Galvenajās lomās | * Harisons Fords
* Omars Si
* Dens Stīvenss
* Kārena Gilana
* Bredlijs Vitfords
 |
| Mūzika |
Džons Pauels |
| Operators |
Janušs Kaminskis |
| Montāža | * Viljams Hojs
* Deivids Heincs
 |
| Studija | * *20th Century Studios*
* *3 Arts Entertainment*
 |
| Izplatītājs | *20th Century Studios* |
| Izdošana | * 2020. gada 21. februāris (ASV)
* 2020. gada 21. februāris (Latvija)
 |
| Ilgums |
100 minūtes |
| Valsts |  ASV |
| Valoda |
angļu |
| Budžets |
125—150 miljoni US$ |
| Kopējie ienākumi |
111,1 miljoni US$ |
| **IMDb profils** |

**"Mežonīgās dabas balss"** (angļu: *The Call of the Wild*) ir 2020. gada ASV piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Džeka Londona 1903. gada romāna "Senču asiņu balss" un *Twentieth Century Pictures* iepriekšējas 1935. gada filmas adaptācijas motīviem. Filmas režisors ir Kriss Sanderss un šī ir viņa debija kā spēlfilmu režisoram, scenārija autors ir Maikls Grīns. Lomas atveido Harisons Fords, Dens Stīvenss, Omars Si, Kārena Gilana, Bredlijs Vitfords un Kolins Vudells. Filmas darbība norisinās 1890. gadā Klondaikas zelta drudža laikā, suns vārdā Baks ir nozagts no mājām Kalifornijā un aizsūtīts uz Jukonu, kur tas sadraudzējas ar vecu vīru un uzsāk kopēju piedzīvojumu.

Filmas "Mežonīgās dabas balss" pirmizrāde ASV un Latvijā norisinājās 2020. gada 21. februārī. Tā saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, slavēts tika izklaidējošais sižets un spraigā filmas darbība, savukārt kritizēta nedabiska dzīvnieku datoranimācija. Filma ir kases ieņēmumu izgāšanās, jo tās ienākumi sastāda gandrīz 111 miljonus ASV dolāru pie 125–150 miljonu ASV dolāru ražošanas budžeta.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Oficiālā tīmekļa vietne

* *IMDb* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)
* *Metacritic* profils (angliski)
* *Rotten Tomatoes* profils (angliski)
# Fortas tilts

| Fortas tilts |
| --- |
| *Forth Bridge* |
|  |
| Fortas tiltsRādīt kartē "Skotija"Fortas tiltsRādīt kartē "Apvienotā Karaliste" |
| Atrašanās vieta |  Skotija, Apvienotā Karaliste |
| Koordinātas | ﻿ / ﻿ |
| Tilta tips |
Dzelzceļa tilts |
| Garums |
2 467 m |
| Transporta plūsma dienā |
190 - 200 vilcieni |
| Pamatakmens |
1882. gadā |
| Tilts atklāts |
1890. gadā |
|  **Fortas tilts Vikikrātuvē** |

**Fortas tilts** (angļu: *Forth Bridge*) ir dzelzceļa tilts, kas šķērso Fortas līci. Tilts atrodas Skotijas austrumu daļā, 14 kilometrus uz rietumiem no Skotijas galvaspilsētas Edinburgas. Tilta konstruktori ir sers Džons Fovlers un sers Bendžamins Beikers.

Fortas tilta kopējais garums ir 2467 metri un tā augstums ir 110 metri virs jūras līmeņa. Katru dienu tiltu šķērso ap 200 vilcieniem.

Tilta celtniecība tika uzsākta 1882. gadā un tas tika atvērts 1890. gada 4. martā. Tilta atklāšanā piedalījās toreizējais Velsas princis Eduards VII, kurš vēlāk kļuva par Apvienotās Karalistes karali. Tas bija garākais konsoles tipa tilts pasaulē no tā pabeigšanas 1890. gadā līdz 1917. gadam, kad tika pabeigta Kvebekas tilta celtniecība Kanādā.

Tilts tiek uzskatīts par vienu no atpazīstamākajiem Skotijas simboliem. 2015. gadā Fortas tilts tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Fortas tilts.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
# Helēniešu valodas[labot | labot pirmkodu]

**Helēniešu valodas** ir indoeiropiešu valodu saimes apakšgrupa, kurā ietilpst grieķu valoda un tās senākie paveidi. Šī valodu grupa radusies Balkānu pussalā, un tās vēsture aptver vairāk nekā 3400 gadu garu attīstības periodu – no mikēniešu dialekta līdz mūsdienu grieķu valodai.

Helēniešu valodu attīstība tradicionāli tiek iedalīta vairākos posmos. Senākais zināmais posms ir mikēniešu grieķu valoda (aptuveni 16.–12. gadsimts p.m.ē.), kas tika rakstīta ar Lineāro B rakstību. Tā ir dokumentēta uz māla plāksnītēm Mikēnās, Knosā un citās Egejas civilizācijas vietās, un tā uzskatāma par senāko grieķu valodas formu.

Tam seko arhaiskās un klasiskās grieķu valodas periods (8.–4. gadsimts p.m.ē.), kura laikā izveidojās galvenie grieķu dialekti – jonu, atiku, doriskie un eoliešu dialekti. Šajā laikmetā grieķu valoda kļuva par nozīmīgu literatūras, filozofijas un zinātnes izteiksmes līdzekli, bet atiku dialekts – par klasiskās kultūras un izglītības valodu.

Pēc Aleksandra Lielā iekarojumiem sākās koinē grieķu valodas periods (4. gadsimts p.m.ē. – 4. gadsimts m.ē.), kad grieķu valoda kļuva par starptautisku saziņas līdzekli visā helēnistiskajā pasaulē un Tuvajos Austrumos. Koinē bija Jaunās Derības valoda un vēlāk kļuva par Bizantijas impērijas oficiālo valodu.

Nākamais posms, vidusgrieķu valoda (4.–15. gadsimts), attīstījās Bizantijas impērijas laikā. Šajā periodā notika ievērojamas pārmaiņas valodas fonētikā un gramatikā, veidojot pamatus mūsdienu grieķu valodai.

Kopš 15. gadsimta līdz mūsdienām pastāv mūsdienu grieķu valoda, kas tiek lietota Grieķijā un Kiprā. Tai ir vairāki dialekti, no kuriem nozīmīgākie ir demotiskā (tautiskā) un katharevousa (literārā) forma, kas savstarpēji ietekmējušas mūsdienu grieķu valodas standartizāciju.

## Dialekti

Seno helēniešu valodu dialekti ietvēra:

* Atikas dialekts – Atēnu un klasiskās literatūras valoda.
* Joniskais dialekts – lietots Mazāzijas piekrastē; Homēra valoda.
* Eoliskais dialekts – lietots Lesbas salā un Tesālijā.
* Doriskais dialekts – lietots Peloponēsā un Grieķijas dienvidos.
* Arkādiešu un kipriešu dialekti – konservatīvākas formas, kas saglabāja senas iezīmes.

## Ārējās saites