Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Teozofija[labot | labot pirmkodu]

**Teozofija** (grieķu: *θεοσοφία*; *theos* — dievs, *sophia* — gudrība) ir okultiska un filozofiska mācība, kas pievēršas būtības un dabas, it īpaši dievišķā dabas, meklējumiem. Teozofijas mērķis ir izpētīt dievišķā, cilvēcības un pasaules izcelšanos, lai saprastu visuma izcelšanos un mērķi. Teozofija ietver zināšanas, kas ņemtas gan no gnosticisma un neoplatonisma, gan selektīvi no dažādām pasaules reliģijām, piemēram, budisma.

Teozofijas pirmsākumus var datēt ap 15. gadsimtu, bet kā atsevišķa kustība tā parādījās vien 19. gadsimta beigās pēc tam, kad 1875. gadā Jeļena Blavatska ar vairākiem līdzdalībniekiem izveidoja Teozofijas biedrību. Blavatskas grāmatu "Slepenā doktrīna" uzskata par būtiskāko tekstu, kas cenšas aptvert agrīnos teozofijas principus.

Pasaulē mūsdienās pastāv vairāk kā 52 teozofijas organizācijas.

## Skatīt arī

* Antropozofija

## Atsauces
# Hermētisms

Kaducejs — hermētisma simbols
**Hermētisms** ir reliģiska, filozofiska un ezoteriska tradīcija, kas balstās Hermesa Trismegista rakstos. Viņa raksti ļoti ietekmēja Rietumu ezoterikas tradīciju, kā arī bija nozīmīgi renesanses un reformācijas laikā kopumā. Hermētismu ar zinātni Viduslaiku noslēgumā vienoja uzskats, ka cilvēkam ir iespēja pārvaldīt dabas procesus.

Hermētisms sakņojas *prisca theologia* doktrīnā — visām pasaules reliģijām ir viena īstā teoloģija. Hermētisti tic, ka Visuma gudrībā ietilpst trīs lietas — alķīmija, astroloģija un maģija — tās cenšas izzināt un praktizēt.

## Atsauces
# Senā baznīcslāvu valoda[labot | labot pirmkodu]

| Senā baznīcslāvu valoda ⱄⰾⱁⰲⱑⱀⱐⱄⰽⱏ ⱗⰸⱏⰺⰽⱏ |
| --- |
| Valodu lieto: | Lielmorāvija, Balkānu pussala |
| Valodas izmiršana: | tikai liturģiskā valoda |
| Valodu saime: | indoeiropiešu valodas  slāvu valodas   dienvidslāvu valodas    austrumu dienvidslāvu valodas     **Senā baznīcslāvu valoda**  |
| Rakstība: | glagolica, kirilica |
| Valodas kodi |
| ISO 639-1: | *nav* |
| ISO 639-2: |  |
| ISO 639-3: | — |
|

**Senā baznīcslāvu valoda** (ⱄⰾⱁⰲⱑⱀⱐⱄⰽⱏ ⱗⰸⱏⰺⰽⱏ) ir pirmā rakstītā slāvu valoda, kuru 9. gadsimta vidū izveidoja svētie Kirils un Metodijs ar mērķi tulkot kristīgo literatūru Lielmorāvijas slāviem. Tās pamatā bija slāvu dialekts, kas tika runāts Soluņas, mūsdienu Saloniku, apkārtnē, kur dzīvoja grieķu un slāvu ciltis. Valoda tika izstrādāta kā misijas rīks kristietības izplatīšanai, īpaši caur Bībeles un liturģisko tekstu tulkojumiem, un tai tika radīts arī īpašs alfabēts — glagolica, vēlāk arī kirilica, kas kļuva par pamatu vairākām slāvu rakstības sistēmām. Senā baznīcslāvu valoda ieņēma centrālu vietu pareizticīgās un daļēji arī katoļu baznīcas liturģijā, kļūstot par baznīcas valodu daudzām slāvu tautām. Tā būtiski ietekmēja slāvu literāro valodu attīstību, tostarp bulgāru, serbu, krievu un citās viduslaiku tradīcijās, un līdz mūsdienām ir saglabājusies baznīcslāvu valodas formā pareizticīgo liturģiskajā praksē.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
# Ķ

Ķ burts
**Ķ** ir no latīņu alfabēta atvasināts burts, burtam K apakšā augšā pievienojot mīkstinājuma zīmi. Tas ir latviešu alfabēta 17. un latgaliešu alfabēta 18. burts.

Ķ latviešu rakstībā ieviests 20. gadsimta sākumā kā daļa no centieniem standartizēt un atspoguļot latviešu valodas īpatnības. Mīkstinājuma zīme tika izmantota vairākos burtos (ļ, ņ, ķ, ģ), un tā kļuva par normu oficiālajā ortogrāfijā. Burts Ķ ir 2. retākais burts latviešu valodā — analizētā korpusā tas sastāda tikai 0,14% no visiem burtiem tekstos.

## Izruna

Ķ burta izruna latviešu valodā
Ķ apzīmē nebalsīgu palatālu eksplozīvu slēdzeni [c]. Izrunas laikā mēles vidusdaļa tiek pacelta pret cietajām aukslējām, īslaicīgi aizturot gaisa plūsmu un tad to atbrīvojot, radot īsu un skaidru skaņu. Atšķirībā no Ģ, kas ir balsīgs palatāls eksplozīvs slēdzenis, Ķ veido bez balss saišu vibrācijas, piespiežot mēles vidusdaļu pie cietajām aukslējām.

## Atsauces
# Latviešu valodas gramatika

**Latviešu valodas gramatika** ir latviešu valodas vārdu uzbūves, vārdu formu maiņu, vārdu saistījumu un teikuma uzbūves sistēma. Valodas gramatikas normu ievērošana raksturo literāro valodu. Gramatiku pētī un normē valodniecība. Gramatika aptver, piemēram, fonētiku, morfoloģiju un sintaksi.
# Na-dene valodas

| Na-dene valodas |
| --- |
| Ģeogrāfiskā izplatība |
Ziemeļamerika |
| Ģenētiskā klasifikācija |
Dene-Jeņisejas ?* **Na-dene valodas**
 |
| Atzari | * Atabasku-ejaku
* Atapasku
* Ejaku
* Tlinkitu
 |
| ISO 639-5 | xnd |
|  |

**Na-dene** (arī **atapasku-ejaku-tlinkitu**, **tlina-dene**) ir Ziemeļamerikas indiāņu valodu saime, kurai pieder atapasku valodas, ejaku valoda un tlinkitu valoda. Strīdīgs ir jautājums par iespējamo haidu valodas piederību šai saimei.

Vairāki valodnieki izvirzījuši tēzes par na-denes un šobrīd jau gandrīz izmirušās Jeņisejas valodu saimes radniecību.

## Klasifikācija

Saskaņā ar vismazāk strīdīgo atzinumu na-dene valodas iedala divos atzaros — tlinkitu un atapasku-ejaku:

* Tlinkitu valoda (ap 700 runātāju)
* Atapasku — ejaku:
Ejaku valoda (izzudusi 2008. gadā)
	+ Atapasku valodas:Ziemeļu atapasku valodas (31 valoda)
Klusā okeāna piekrastes atapasku valodas (7 valodas)
Dienvidu atapasku valodas (navahu un 6 apaču valodas)

Pēc ievērojamā valodnieka un indiāņu valodu pētnieka Edvarda Sapīra atzinuma, haidu valoda veido vienu atsevišķu na-dene saimes atzaru, kamēr atapasku-tlinkitu — otru šīs saimes atzaru.

Saskaņā ar Sergeja Starostina (*Сергей Старостин*) un viņa sekotāju viedokli na-dene (ieskaitot haidu) valodas līdztekus sinotibetiešu, Jeņisejas valodām un basku valoda pieder hipotētiskajai dene-kaukāziešu valodu virssaimei.

## Ārējās saites

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* Aļaskas Pamatiedzīvotāju Valodas Centrs (angliski)
* Atapasku vārdu salīdzināmā tabula (angliski)
# Scenārijs[labot | labot pirmkodu]

Mario Pjuzo un Frānsisa Forda Kopolas scenārijs filmai "Krusttēvs 2"
**Scenārijs** (itāļu: *scenario*, no *scena* — 'aina', 'skatuve') ir dramaturģijas darbs, kas sarakstīts filmu, datorspēļu vai televīzijas seriāla
nolūkiem. Tipiski viena scenārija A4 lappuse ietver vienu minūti garu saturu un teksta burtveidols ir *Courier*. Atšķirībā no citiem dramaturģijas darbiem, scenārija ainas ietver:

* *Slug line* — virsraksts, kas sastāv no norādes uz to vai sekojošie notikumi notiek iekštelpās vai ārtelpās, atrašanās vieta un aptuvenais diennakts laiks (diena, nakts). Tas izcelts ar lieliem burtiem;
* Dialogi — tipiski, centrēti. Varoņu vārdi ir izcelti ar lieliem burtiem, objektu nosaukumi, kas parādās pirmo reizi, arī tiek izcelti ar lieliem burtiem;
* Norādes uz ainu pārejām.

Scenāriji var būt oriģināli darbi vai citu daiļdarbu adaptējumi.

## Skatīt arī

* Scenārists
* Kadrējums

## Atsauces
# Runas akts[labot | labot pirmkodu]

**Runas akts** ir valodniecībā un valodas filozofijā lietots jēdziens, kas apraksta darbību, kas tiek darīta, izrunājot izteikumu. Runas akti ir, piemēram, solījuma izteikšana, kaut kā aprakstīšana, jautājuma uzdošana, lūgums, pavēle, sasveicināšanās, atvainošanās, apvainošana u.c.

## Dalījumi

### Runas aktu tipi

* **asertoriskie**: apgalvojumi par lietu attiecībām (atbilde, ziņojums, apgalvojums, apstiprinājums u.c.);
* **direktīvie**: pamudinājumi, jautājumi (jautājums, lūgums, ieteikums, pavēle, aizliegums, atļaušana, brīdinājums u.c.);
* **komisīvie**: solījumi attiecībā uz nākotni (solījums, zvērēšana, piedāvājums, aicināšana u.c.);
* **ekspresīvie**: izteikumi, saistīti ar attieksmi pret klausītāju (sasveicināšanās, apsveikums, atvainošanās, pateikšanās u.c.);
* **deklaratīvie**: paziņojumi, kas nosaka realitāti, lietu attiecību (spriedumi, lēmumi u.c.).

Vēl viens dalījums:

* **performatīvi**: veic darbību, ko apraksta; nevar būt patiesi vai aplami ("Apsolu, ka ieradīšos!", "Es pieņemu tavu piedāvājumu");
* **konstatīvi**: apraksta situāciju; var būt patiesi vai aplami.

Līmeņi:

1. **lokūcija**: pati runas akta izteikšana; jebkāds runas akts;
2. **ilokūcija**: darbība, kas tiek veikta runas akta laikā; runas akts, kas kaut ko apraksta, nosaka, izsaka;
3. **perlokūcija**: runas akts, kas izraisa darbību; svarīgs ir efekts, ko akts atstāj uz klausītāju/lasītāju (pārliecināšana, iedrošināšana, nobaidīšana u.c.).

### Ilokutīvais spēks

Runas aktu teorijā izšķir **propozicionālo** līmeni un **performatīvo** — ilokutīvā spēka - līmeni. Propozīcija ir fakts, semantiskais kodols, piem., "ārā snieg", ko runas aktā performatīvajā līmenī var izteikt dažādos veidos, piemēram, "Vai ārā snieg?", "Vai kā ārā snieg!", "Ārā laikam snieg." u.c. Ilokutīvais spēks tātad ir nodoms, ar kādu runātājs šo izteikumu ir teicis.
# Kristīgā baznīca[labot | labot pirmkodu]

**Kristīgā baznīca** ir jēdziens, ar kuru parasti apzīmē Pasaules kristiešu kopienu. Pastāv ne visu atbalstīts priekšstats, ka visi kristieši veido vienu kopīgu baznīcas "ķermeni". Jaunajā Derībā jēdziens ἐκκλησία (baznīca vai sapulce) tiek lietots, lai apzīmētu atsevišķu ticīgo kopienu vai apzīmējot visus ticīgos. Mūsdienās pastāv vairākas baznīcas, kuras tiek sauktas par konfesijām, un kuras sīkāk iedalās nacionālajās baznīcās.

## Vēsture

Kristīgā baznīca radās mūsu ēras sākumā Jūdejā, Romas impērijā, balstoties uz Jēzus Kristus mācību. Tiek uzskatīts, ka pirmā kristiešu draudze izveidojās Jeruzalemē jau 50 dienas pēc Jēzus augšāmcelšanās. Ap 50. gadu Jeruzalemē notika pirmais apustuļu koncils. Baznīca izplatījās pa visu Romas impēriju un arī ārpus tās, par spīti tam, ka vairākus gadsimtus Romas impērijā tā bija aizliegta un notika kristiešu vajāšanas, līdz 313. gadā Milānas edikts atļāva reliģijas brīvību Romas impērijā. Baznīca Romas impērijā bija sadalīta diecēzēs, no kurām augstākās bija Romas, Aleksandrijas, Antiohijas, Jeruzalemes un vēlāk arī Konstantinopoles. No šīm vienīgi Roma atradās impērijas rietumu daļā, tādēļ par rietumu baznīcas galvu izvirzījās Romas bīskaps (pāvests), tomēr bija arī draudzes, kas neatzina Romas autoritāti. Noformējās garīdzniecības hierarhija un garīdzniecība izveidojās kā īpaša sabiedrības kārta.

3. gadsimta beigās — 4. gadsimta sākumā radās pirmie klosteri. Par vienu no klosteru sistēmas pamatlicējiem tiek uzskatīts Nursijas Benedikts, kurš nodibināja arī pirmo mūku ordeni. Visa 4. gadsimta laikā baznīcas iekšienē notika divu galveno uzskatu sadursme — Trīsvienības atbalstītāji pret ariāņiem, tomēr pamazām vairākos ekumeniskajos koncilos (Nīkajas, Konstantinopoles u.c.) virsroku guva pirmie. Koncilos noformulēja arī citas ticības pamatnostādnes un priekšstatus. 380. gadā imperators Teodosijs I pasludināja kristietību par Romas valsts reliģiju, tomēr jau pēc viņa nāves impērija sadalījās Rietumromas un Austrumromas impērijās, kas radīja pamatu, lai baznīca abās valstīs arvien vairāk attālinātos viena no otras. Formāla baznīcas šķelšanās tomēr notika tikai 1054. gadā, izveidojoties Romas un Konstantinopoles baznīcai.

7. gadsimta beigās lielas bijušās Romas impērijas teritorijas iekaroja Islāma kalifāts, tomēr Eiropa, izņemot Ibērijas pussalas dienvidu daļu, palika neieņemta. 15. gadsimtā kristīgo baznīcu Dienvidaustrumeiropā apdraudēja augošā Osmaņu impērija (Konstantinopoles krišana 1453. gadā). 16. gadsimta sākumā Rietumeiropā sākās reformācijas kustība, kuras mērķis bija tuvināt kristīgo baznīcu tās pirmsākumiem. Reformācijā no katoļu baznīcas, atdalījās vairākas konfesijas — luterāņi, kalvinisti, anglikāņi u.c. Šajā laikā notika arī lielie ģeogrāfiskie atklājumi, kuri veicināja kristietības izplatīšanos citos kontinentos, un mūsdienās kristietība ir lielākā reliģija pasaulē.

Vienkāršs vēsturisks kristiešu konfesiju pārskats (angliski)
## Skatīt arī

* Baznīcas tituli
* Baznīcas apustulitāte
# Rietumu kristietība

**Rietumu kristietība** ir viens no diviem kristietības virzieniem (otrs ir Austrumu kristietība). Rietumu kristietība apvieno gan latīņu baznīcu un protestantismu, gan arī to atzarojumus, piemēram, veco katoļu baznīcas un neatkarīgo katolicismu. No latīņu baznīcas izauga daudzas neatkarīgas protestantu konfesijas, tostarp luterisms un anglikānisms, sākot ar protestantu reformāciju 16. gadsimtā. Tādējādi termins "Rietumu kristietība" neapraksta atsevišķu draudzi vai reliģisko konfesiju, bet tiek lietots, lai visas šīs konfesijas kopīgi atšķirtu no Austrumu kristietības.

Lielākā daļa no pasaulē dzīvojošajiem 2,3 miljardiem kristiešu ir Rietumu kristieši (aptuveni 2 miljardi — 1,2 miljardi latīņu katoļu un 800 miljoni protestantu).

## Ārējās saites
# Autohtons[labot | labot pirmkodu]

Ainu vīrietis Hokaido, Japānā
**Autohtoni** ir kādas noteiktas zemes pamatiedzīvotāji jeb pirmiedzīvotāji. Šo terminu izmanto gan kā lietvārdu, gan kā īpašības vārdu, piemēram, "autohtonās minoritātes".

Bioloģijā par autohtoniem sauc organismus, kas evolūcijas procesā ir izveidojušies kādā apvidū vai arī tajā dzīvojuši senos laikos un dzīvo tur joprojām. Šajā sakarā līdzīga nozīme ir terminam endēmisks.

## Pamatiedzīvotāji un viņu tiesības

Agrāk par pamatiedzīvotāju tiesībām galvenokārt iestājās vides organizācijas. Kopš 20. gadsimta 70. gadu vidus pamatiedzīvotāji paši aizstāv savas tiesības valsts un starptautiskā līmenī.

ANO Ģenerālā asambleja 1994. gadā pasludināja Starptautisko pasaules pamatiedzīvotāju dienu.

Pašlaik pamatiedzīvotāju pārstāvji regulāri piedalās Apvienoto Nāciju Organizācijas un daudzu citu starptautisku struktūru, piemēram, Arktikas Padomes, darbā.

## Atsauces
# Sociālā atstumtība

**Sociālā atstumtība** ir plašāks jēdziens nekā nabadzība. Tā ir indivīdu vai cilvēku grupu nespēja iekļauties sabiedrībā nabadzības, nepietiekamas izglītības, bezdarba, diskriminācijas vai citu apstākļu dēļ. Tātad sociāli atstumts cilvēks nespēj piekļūt pakalpojumiem un precēm, nespēj īstenot savas tiesības un izmantot iespējas, jo pastāv šķēršļi, kas to liedz, piemēram, vides nepieejamība, sabiedrības aizspriedumi, emocionālā un fiziskā vardarbība u. c.

Sociālās atstumtības riskam pakļautās iedzīvotāju grupas ir iedzīvotāju grupas, kurām ir liegtas vai apgrūtinātas iespējas iegūt pietiekamus ienākumus, saņemt dažādus pakalpojumus un preces, kuras ir būtiski nepieciešamas pilnvērtīgai funkcionēšanai sabiedrībā.

Latvijas likumdošanā nav definēta nabadzība, tāpēc tiek pielietotas Eiropas Komisijas definīcijas, runājot par nabadzību, sociālo atstumtību un sociālo iekļaušanu. LR Centrālā statistikas pārvalde rēķina nabadzības un sociālās atstumtības monetāros indikatorus (Lākenas indikatorus).

## Skatīt arī

* Hikikomori

## Atsauces
# Sapfo[labot | labot pirmkodu]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Sapfo *Σαπφώ* |
| --- |
|  |
| Personīgā informācija |
| Dzimusi | starp 630. un 612. gadu p.m.ē. Eresa, Lesba |
| Mirusi | ap 570. gadu p.m.ē. Lefkada |
| Dzīvesbiedrs | Alkajs |

 |
|

| Literārā darbība |
| --- |
| Nodarbošanās | dzejniece, rakstniece |
| Valoda | sengrieķu valoda |
| Mākslas portāls / Literatūras vikiprojekts                         |

 |

**Sapfo** (sengrieķu: *Σαπφώ*, *Sapphō*, dzimusi starp 630. un 612. gadu p.m.ē., mirusi ap 570. gadu p.m.ē.) bija sengrieķu dzejniece. Sapfo, iespējams, dzimusi Eresā, Lesbas salā, bet dzīvojusi tagadējā Lesbas galvaspilsētā Mitilēnē, kas jau 7. gadsimtā p.m.ē. bija nozīmīgs kultūras centrs. Lielākā daļa viņas darbu nav saglabājušies. Sapfo dzejai raksturīga formas un pantmēra daudzveidība (Sapfo strofa). Viņas darbi lielākoties ir spilgti emocionāli, individuālu pārdzīvojumu piesātināti. Sapfo dzejā jaušami homoseksuāli motīvi (vārds *lesbiete* radies no Lesbas salas nosaukuma).

## Dzīve

Sapfo Gustava Klimta redzējumā
Drošu liecību par Sapfo dzīvi nav. Domājams, ka viņa dzimusi aristokrātiskā ģimenē — par to liecina viņas darbu valodas izsmalcinātība un atsauces uz dažādiem festivāliem, reliģiskiem rituāliem, galmu dzīvi un tamlīdzīgi. Iespējams, viņas vecāku vārdi bijuši Skamandrs un Kleīda un viņai bijuši trīs brāļi. Sapfo māte mirusi agri. Zināms, ka Sapfo bijusi precējusies un varbūt viņai bijusi meita Kleīda. Politisku apstākļu dēļ Sapfo uz īsu laiku bijusi spiesta dzīvot trimdā (iespējams, Sicīlijā). Mitilēnē Sapfo vadījusi tiasu — dižciltīgu meiteņu skolu, kur tām bija jāapgūst arī mūzika, dzeja, deja. Iespējams, Sapfo bijušas intīmas attiecības ar Lesbas salā dzīvojušo Alkaju. Saskaņā ar kādu vēlāka laika leģendu, Sapfo, nelaimīgi iemīlējusies kādā Fāontā, beigusi dzīvi pašnāvībā.

## Atsauces

## Literatūra

* *Afrodīte mirdzošā tornī... Sengrieķu dzeja*. Rīga : Zinātne. 1994. ISBN 5-7966-0989-0.
* *Sengrieķu literatūras antoloģija*. Rīga : Zvaigzne. 1990. ISBN 5-405-00404-9.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Sapfo.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
# Darbības vārda kārta[labot | labot pirmkodu]

| Piemēri |
| --- |
|
Teikumā darbības vārds ir iezīmēts treknrakstā.
* **Darbības vārds darāmajā kārtā**:

Jānis **mācās**.* **Darbības vārds ciešamajā kārtā**:

Tētis **tiek slavēts**. |

**Kārta** ir darbības vārda gramatiskā kategorija. Tā izsaka sakaru starp darbības darītāju, darbību un darbības objektu. Latviešu valodā tiek izšķirtas divas darbības vārdu kārtas — darāmā (aktīvs) un ciešamā kārta (pasīvs) —, tomēr dažkārt tiek izdalīta vēl trešā kārta (vidējā jeb atgriezeniskā kārta), kurai tiek pieskaitīti atgriezeniskie darbības vārdi.

Darāmā kārta tiek lietota, ja teikumā tiek minēts darbības darītājs, ciešamo kārtu izmanto, ja teikumā netiek minēts darbības darītājs, taču ir minēts darbības uztvērējs. Ciešamā kārta tiek veidota no kāda no palīgdarbības vārdiem (tikt, tapt, kļūt, būt) un lokāmo pagātnes ciešamās kārtas divdabja (izskaņa *-ts*).

## Atsauces

## Ārējās saites

* AIlab ieraksts
* Letonikas ieraksts par ciešamo kārtu
# Infekcija

**Infekcija** (latīņu: *infectio* — ‘aplipšana’) ir slimību izraisošu mikroorganismu, parazītu vai sēņu iekļūšana organismā.

## Rašanās

Tā rodas, ja kāds hronisks infekcijas perēklis (galvenokārt streptokoku) izraisa sekundāru infekciju citās vietās organismā. Infekcijas rezervuārs ir mutes dobuma infekcijas perēkļi (bojāti zobi, strutojošas mandeles), deguna blakusdobumu iekaisums, strutains vidusauss iekaisums, kā arī žultspūšļa vai olnīcu iekaisums un citi. No šiem perēkļiem infekcija izplatās uz limfmezgliem un citiem audiem un orgāniem. Ar fokālo infekciju ir saistīti vispārējas saslimšanas simptomi — nogurums, galvassāpes, paaugstināta temperatūra un tā tālāk. Fokālā infekcija var veicināt reimatismu, artrītu, endokardītu, miokardītu, nefrītu un citas smagas slimības. Infekcijas perēkļa likvidēšana bieži uzlabo slimnieka stāvokli, tāpēc fokālajai infekcijai katrā saslimšanas gadījumā pievēršama liela uzmanība. No profilakses viedokļa infekcijas perēkļu likvidēšana jāsāk jau bērnībā.

Cilvēka ķermenis ir ideāla vide daudziem mikroorganismiem. Ja mikroorganismi spēj uzveikt ķermeņa aizsargspēkus, tie strauji aug un vairojas. Rezultātā rodas infekcijas jeb lipīgā slimība.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Infekcija.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Mūsdienu Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* Infekcija Populārā medicīnas enciklopēdija
# Sāmu valodas

| Sāmu valodas |
| --- |
| Valodu lieto: | Somija, Norvēģija, Zviedrija, Krievija  |
| Reģions: | Lapzeme |
| Pratēju skaits: | 20,000 - 30,000 |
| Valodu saime: | Urāliešu  Somugru   Somu-sāmu    **Sāmu valodas**  |
| Oficiālais statuss |
| Oficiālā valoda: |  Norvēģija (daļā)

---

Minoritātes valoda:  Somija  Zviedrija |
| Regulators: | *nav oficiāla regulatora* |
| Valodas kodi |
| ISO 639-1: | se (Ziemeļsāmu) |
| ISO 639-2: | sma, sme, smi, smj, smn, sms |
| ISO 639-3: | dažādi: sia — Akalas sjd — Kolas (8) sjk — Kemi sjt — Teras (9) smn — Inari (7) sms — Skoltsāmu (6) sju — Umes (2) sje — Pites (3) sme — Ziemeļsāmu (5) smj — Julejsāmu (Luleo) (4) sma — Dienvidsāmu (1) |
|

**Sāmu valodas** ir somugru saimes makrovaloda, kurā runā sāmu tauta Eiropas ziemeļos. Dažkārt (un kļūdaini) šīs valodas tiek uzskatītas par vienu valodu.

Lielākā sāmu valoda ir ziemeļsāmu valoda.

* Sāmu valodu migrācija
* Vēsturiskais sāmu valodu izplatības areāls. Tumšākā tonī atzīmētas pašvaldības, kurās sāmu valoda ir oficiālā
# Tūkstošgade[labot | labot pirmkodu]

**Tūkstošgade** jeb **gadu tūkstotis** ir laika intervāls, kura garums ir tūkstoš gadi. Tūkstošgadi dēvē arī latīņu vārdā millennium, kas ir saliktenis no vārdiem *mille* (tūkstotis) un *annus* (gads).[*nepieciešama atsauce*] Pirmā tūkstošgade sākās 1. gadā un beidzās 1000. gadā. Otrā tūkstošgade sakās 1001. gadā un beidzas 2000. gadā, savukārt trešā tūkstošgade sākās 2001. gadā. Ir cilvēki, kas uzskata, ka jaunā tūkstošgade sākas x000. gadā, respektīvi, viņiem trešā tūkstošgade sākās jau 2000. gada 1. janvārī. Ja pie šī uzskata pieturas, tad pirmajā tūkstošgadē bija tikai 999 gadi.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Tūkstošgade.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
# Hamamacu

| Hamamacu  |
| --- |
| pilsēta Japānā |
| 浜松市 |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Karogs** |  **Emblēma** |

 |
| HamamacuHamamacuRādīt kartē "Japāna"Rādīt kartē "Āzija"Rādīt visas |
|
Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Valsts |  Japāna |
| Reģions |
Čjūbu reģions |
| Prefektūra |  Šidzuokas prefektūra |
| Platība |
|  • Kopējā |
1 558,06 km2 |
| Iedzīvotāji
(2021) |
|  • kopā |
788 211 |
|  • blīvums |
505,9/km² |
| Laika josla |
JST (UTC+9) |
| Pasta indeksi | 430-0946 |
| Mājaslapa | www.city.hamamatsu.shizuoka.jp |
|  **Hamamacu Vikikrātuvē** |

**Hamamacu** (japāņu: 浜松市, *Hamamatsu-shi*) ir pilsēta Japānā, Čjūbu reģionā. Tā ir Šidzuokas prefektūras lielākā pilsēta, bet ne administratīvais centrs. 2021. gadā pilsētā dzīvoja 788 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Honsju salas centrālās daļas dienvidu piekrastē, 260 km uz dienvidrietumiem no Tokijas. Tā ir ostas pilsēta. Hamamacu ir nozīmīga rūpniecības pilsēta Japānā, tā ir zināma kā motociklu un elektronisko mūzikas instrumentu ražotāja. Hamamacu atrodas uzņēmumu *Suzuki Motor*, *Roland Corporation*, *Kawai* un *Hamamatsu Photonics* galvenās mītnes. Pilsētā ir dibināts uzņēmums *Honda*, lai gan pašlaik uzņēmuma galvenā mītne šeit neatrodas. Hamamacu atrodas arī liela Japānas Pašaizsardzības spēku gaisa bāze.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Hamamacu.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Pjēra un Marijas Kirī universitāte[labot | labot pirmkodu]

**Pjēra un Marijas Kirī universitāte** (franču: *Université Pierre-et-Marie-Curie*) bija Francijas universitāte, kas izveidota 1971. gada 1. janvārī. Tā tika likvidēta 2018. gada 1. janvārī līdz ar Parīzes Saklē Universitātes izveidi, pēc tam, kad 2017. gada 21. aprīlī Oficiālajā Vēstnesī tika publicēts dekrēts par jaunās universitātes izveidi.

## Slaveni studenti

* Seržs Arošs, franču fiziķis

## Atsauces