Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Doņu dzimta

| Doņu dzimta *Juncaceae* |
| --- |
| Baltijas donis (*Juncus balticus*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Augi (*Plantae*) |
| Nodalījums | Segsēkļi (*Magnoliophyta*) |
| Klase | Viendīgļlapji (*Liliopsida*) |
| Rinda | Graudzāļu rinda (*Poales*) |
| Dzimta | Doņu dzimta (*Juncaceae*) |
|  |
|  **Doņu dzimta Vikikrātuvē** |

**Doņu dzimta** (latīņu: *Juncaceae*) ir viendīgļlapju graudzāļu rindas dzimta. Tajā ietilpst 8 ģintis un ir zināmas aptuveni 464 sugas.

Dzimtas pārstāvji ir daudzgadīgi lakstaugi ar spēcīgu, ložņājošu sakneni vai bārkšsaknēm. Lapas ir lineāras. Stublājs cilindrisks vai plakans, nereti dobs, bieži vien aplapots tikai pie pamata vai visas lapas reducētas makstīs. Ziedi saliktās ziedkopās stublāja galā. Apziednis sešdaļīgs, divos gredzenos. Auglis ir pogaļa.

Tie bieži aug neauglīgās augsnēs un dažādos mitruma apstākļos. Vispazīstamākā un lielākā ir doņu ģints (*Juncus*). Lielākā daļa doņu ģints sugu aug tikai mitrāju biotopos. Dažas sugas, piemēram, krupju donis (*Juncus bufonius)*, ir viengadīgi, bet lielākā daļa ir daudzgadīgi augi.

## Sistemātika

Saskaņā ar 2009. gada APG III sistēmu (segsēkļu klasifikācijas taksonomiskā sistēmu) doņu dzimtā ir šādas ģintis:

* Doņi (*Juncus*)
* Zemzālītes *(Luzula*)
* *Distichia*
* *Marsippospermum*
* *Oreojuncus*
* *Oxychloe*
* *Patosia*
* *Rostkovia*

## Ārējās saites

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)

## Atsauces
# Ipras stāvs

**Ipras stāvs** (angļu: *Ypresian stage*) ir paleogēna sistēmas ceturtais stāvs un eocēna nodalījuma apakšējais stāvs (ģeoloģiskā stratigrāfiskā vienība). Šī stāva nogulumi ir veidojušies ipras laikmetā periodā no 56,0 līdz 48,07 miljoniem gadu (kopumā nepilnus 8 miljonus gadu). Ipras stāva nogulumi atrodas virs paleocēna tanetas stāva nogulumiem un zem eocēna lutēcijas stāva nogulumiem.

Tetisa konfigurācija ipras laikmetā

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Periods (sistēma) | Epoha (nodalījums) | Laikmets (stāvs) | **Intervāls** |
| Paleogēna periods (65,5 ± 0,3 — 23,03 ± 0,05 Ma) | Oligocēns (33,9—23,03 Ma) |
| Hattu | (27.3—23,04 Ma) |
| Rūpela | (33,9—27.3 Ma) |
| Eocēns (55,8—33,9 Ma) |
| Priabonas | (37,71—33,9 Ma) |
| Bārtonas | (41,03—37,71 Ma) |
| Lutēcijas | (48,07—41,03 Ma) |
| Ipras | (56,0—48,07 Ma) |
| Paleocēns (65,5—55,8 Ma) |
| Tanetas | (59,24—56,0 Ma) |
| Zēlandes | (61,66—59,24 Ma) |
| Dānijas | (66,0—61,66 Ma) |

## Izveidošana un stratigrāfija

Ipras stāvu 1850. gadā zinātniskajā literatūrā ieviesa beļģu ģeologs Andrē Dumons, nosaucot to Beļģijas pilsētas Ipras vārdā. Taču mūsdienu stāva definējums ļoti atšķiras no Dumona aprakstītā un ietver daudz īsāku ģeoloģisko periodu Zemes vēsturē.

Ipras stāva pamatne noteikta pēc δ13C vērtību spēcīgas negatīvās anomālijas paleocēna-eocēna termālajā maksimumā. Oficiālais GSSP pamatgriezums ipras stāvam ir Dābabījas karjerā netālu no Luksoras, Ēģiptē. Stāva sākotnējais tipiskais griezums atrodas pie Ipras. Ipras stāva augšējā robeža (lutēcijas stāva pamatne) noteikta foraminīferu *Hantkenina* ģints pirmās parādīšanās līmenī.

Ipras stāvam atbilst Eiropas sauszemes zīdītāju megazonas augšējais neistras stāvs un lielākā daļa grauvija stāva (kas ietver paleogēna zīdītāju 7 līdz 10. zonu), Ziemeļamerikas sauszemes zīdītāju vasatčas, kā arī apakšējais un vidējais bridžas stāvs, Kalifornijas bulitijas, penutijas un ulatizijas reģionālais stāvs, Dienvidamerikas sauszemes zīdītāju kasamajoras stāvs, Āzijas sauszemes zīdītāju bumbanas stāvs un lielākā daļa aršantas stāva, kā arī Austrālijas augšējais vangerripas un apakšējais johanas reģionālais stāvs.

## Atsauces
# Andi

| Andi |
| --- |
| Andi Dienvidamerikā starp Čīli un Argentīnu |
| Kontinents |
Dienvidamerika |
| Valstis |
Argentīna, Bolīvija, Čīle, Ekvadora, Kolumbija, Peru, Venecuēla |
| Garums |
9000 km |
| Platums |
800 km |
| Augstākais kalns |
Akonkagva |
| Augstums |
6962 m |
|  **Andi Vikikrātuvē** |

**Andi** (kečvu: *Antikuna*) jeb **Andu Kordiljeri** (spāņu: *Cordillera de los Andes*) ir Kordiljeru kalnu sistēmas dienvidu daļa, kas atrodas Dienvidamerikas rietumos un ziemeļos. Kalnu sistēmas garums ir 7 000 km, bet vidējais platums aptuveni 200 km. Centrālajā daļā (Peru un Bolīvijas teritorijā) platums pārsniedz 800 km. Kalnu sistēma atdala šauru Klusā okeāna piekrastes daļu no pārējā Dienvidamerikas kontinenta. Andos atrodas augstākā kalnu virsotne Rietumu puslodē. Tā ir Akonkagva (6960 m), kas atrodas Argentīnā, netālu no Čīles robežas. Kalnu sistēma vijas cauri septiņām valstīm: Argentīnai, Bolīvijai, Čīlei, Ekvadorai, Kolumbijai, Peru un Venecuēlai.

## Ģeoloģija

Andu sarežģītā kroku kalnu sistēma izveidojusies alpīnajā krokojumā, kad Naskas plātne sadūrās ar Dienvidamerikas plātni. Tektoniskie procesi, kas sākušies krīta periodā pirms aptuveni 138 miljoniem gadu, turpinās arī kvartārā, galvenokārt rietumu daļā; par to liecina vulkānisms un stiprās zemestrīces.

## Ģeogrāfija

Cono de Arita, Salta (Argentīna).
Karību Andos ir vasarzaļie tropiskie meži un krūmāji, Čīles un Argentīnas Andos — sausie mūžzaļie meži un krūmāji, bet uz dienvidiem no 38. dienvidu paralēles — mitrie mūžzaļie un jauktie meži. Hinīnkoku, kokaīnkrūmu, kartupeļu un citu saimnieciski derīgu augu dzimtene. Lielākie nacionālie parki ir Navelvapi, Losglasjeresas un Lanina parks.

Čīles ziemeļos Andu kalnu pakājē atrodas pasaulē sausākais tuksnesis — Atakamas tuksnesis, savukārt vēl mazliet uz ziemeļiem, Peru, atrodas pasaulē augstākais virs jūras līmeņa komerciāli kuģojamais ezers — Titikakas ezers.

## Fauna

Andu kalnos dzīvo daudz un dažādi dzīvnieki. Ir arī tādi dzīvnieki, kas dzīvo tikai šajā reģionā, piemēram, alpakas, lamas, vikunjas, šinšillas un Andu kondors.

## Augstākās Andu kalnu virsotnes

Akonkagva

| Virsotne | Augstums, m vjl. | Valsts |
| --- | --- | --- |
| Akonkagva | 6962 |  Argentīna |
| Ohoss del Salado | 6893 |  Argentīna/ Čīle |
| Pisiss | 6793 |  Argentīna |
| Vaskarans | 6768 |  Peru |
| Treskrusess | 6749 |  Argentīna/ Čīle |

## Atsauces
# Bezslavīšu dzimta

| Bezslavīšu dzimta *Adoxaceae* |
| --- |
| *Adoxa moschatellina* |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Augi (*Plantae*) |
| Nodalījums | Segsēkļi (*Magnoliophyta*) |
| Klase | Divdīgļlapji (*Magnoliopsida*) |
| Rinda | Dipsaku rinda (*Dipsacales*) |
| Dzimta | Bezslavīšu dzimta (*Adoxaceae*) |
|  |
|  **Bezslavīšu dzimta Vikikrātuvē** |

**Bezslavīšu dzimta** (latīņu: *Adoxaceae*) ir dipsaku rindas augu dzimta, kas galvenokārt sastopama ziemeļu puslodes mērenajā joslā, bet dažas sugas ir sastopamas arī kalnos tropu joslā. Dzimtā ir klasificētas 5 ģintis un aptuveni 200 sugas. Trīs mazākās ģintis (bezslavītes (*Adoxa*), *Sinadoxa* un *Tetradoxa*) satur tikai lakstaugus, savukārt lielākajās ģintīs (irbenes (*Viburnum*) un plūškoki (*Sambucus*)) ir gan koki, gan lakstaugi.

Dzimtas augiem raksturīgas pretēji izvietotas, zobainas lapas, ziedkopas ar nelieliem ziediem, kuriem ir piecas vai retāk četras ziedlapiņas, un augļi ir kauleņi.

## Klasifikācija

Dzimtā ir klasificētas 5 ģintis:

* Bezslavītes (*Adoxa*) — Latvijā ir sastopama suga:
	+ Muskusa bezslavīte (*Adoxa moschatellina*)
* Irbenes (*Viburnum*) — Latvijā ir sastopama suga:
	+ Parastā irbene (*Viburnum opulus*) L.
* Plūškoki (*Sambucus*) — Latvijā ir sastopama sugas:
	+ Melnais plūškoks (*Sambucus nigra*) L.
	+ Sarkanais plūškoks (*Sambucus racemosa*) L.
* ģints *Sinadoxa*
* ģints *Tetradoxa*

## Atsauces
# Vergilijs[labot | labot pirmkodu]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Pūblijs Vergilijs Marons *Publius Vergilius Maro* |
| --- |
|  |
| Personīgā informācija |
| Dzimis | 70. gada p.m.ē. 15. oktobrī Ande (*Andes*) pie Mantujas, Romas Republika (Virdžilio, Lombardija,  Itālija) |
| Miris | 19. gada p.m.ē. 21. septembrī Brindizi, Romas impērija (Brindizi, Apūlija,  Itālija) |
| Tautība | romietis |

 |
|

| Literārā darbība |
| --- |
| Nodarbošanās | dzejnieks |
| Valoda | latīņu valoda |
| Žanri | liroepika, didaktiskā dzeja, pastorāle |
| Slavenākie darbi | Eklogas (*Eclogae*, 48 p.m.ē.), Georgikas (*Georgica*, pirms 37 p.m.ē.), Eneīda (*Aeneis*, 29–19 p.m.ē.) |
|  |
|
Ietekmējies no[rādīt]
* Homērs, Kallimahs, Kvints Ennijs, Lukrēcijs, Teokrits
 |
|  |
|
Ietekmējis[rādīt]
* Ovidijs, Lukāns, Statijs, Ludoviko Ariosto, Viljams Šekspīrs, Džons Miltons, Džons Kītss, Henrijs Deivids Toro, Horhe Luiss Borhess, Šeimuss Hīnijs
 |
| Mākslas portāls / Literatūras vikiprojekts                         |

 |

**Pūblijs Vergilijs Marons** (latīņu: *Publius Vergilius Maro*, izrunā: /ˈpuːblɪʊs ʋɛrˈgɪlɪʊs ˈmaroː/; dzimis 70. gada p.m.ē. 15. oktobrī, miris 19. gada p.m.ē. 21. septembrī), plašāk zināms kā **Vergilijs**, bija Senās Romas Augusta laikmeta dzejnieks. Pazīstamākie darbi ir "Eklogas", "Georgikas" un "Eneīda". Viņš tiek uzskatīts arī par dzejoļu krājuma *Appendix Vergiliana* autoru.

## Dzīvesgājums

Dzimis 70. gadā p.m.ē. Mantujas tuvumā. Studēja filozofiju, literatūru un retoriku Kremonā, Mediolānā, Romā un Neapolē. Rakstīja eklogas, vēsturiskās poēmas, bukolikas (ganu dziesmas) un georgikas (par zemkopību). 41 gada vecumā sāka rakstīt liroepikas darbu "Eneīda", kas tiek uzskatīts par Romas eposu.

Pēc nostāstiem Vergilijs ap 19. gadu p.m.ē. devās uz Grieķiju, lai papildinātu eposu "Eneīda". Viņš nonāca Atēnās, un tad nolēma atgriezties mājās. Netālu no Megaras viņš saslima ar drudzi. Viņš ar kuģi devās uz Itāliju, bet veselības stāvoklis pasliktinājās.

Miris Brundīzijas (mūsdienās Brindizi) ostā 19. gada p.m.ē. 21. septembrī. Pirms nāves Vergilijs atstāja norādes, ka nepabeigtais darbs "Eneīda" ir jāiznīcina, bet viņa pēcteči ne tikai to neizdarīja, bet papildināja un arī publicēja.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Vergilijs.

* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Astronomu biogrāfiskās enciklopēdijas raksts (angliski)
* Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)
* Pareizticīgo enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Renesanses filozofijas enciklopēdijas raksts (angliski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* Vergilija biogrāfija (angliski)
* Vergilija darbi (latīniski)
# Herberts Spensers

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Herberts Spensers *Herbert Spencer* |
| --- |
|  |
| Personīgā informācija |
| Dzimis | 1820. gada 27. aprīlī Dārbi, Dārbišīra, Anglija,  Apvienotā Karaliste |
| Miris | 1903. gada 8. decembrī (83 gadi) Braitona, Saseksa, Anglija,  Apvienotā Karaliste |

 |
|

| Vispārīgā informācija |
| --- |
| Skola, tradīcija | evolucionisms, pozitīvisms, liberālisms |
| Nozīmīgas idejas | sociāldarvinisms, izdzīvo stiprākais (vislabāk piemērotais) |
| Galvenās intereses | evolūcija, pozitīvisms, *Laissez-faire*, utilitārisms |
| Ietekmējies no | Čārlzs Darvins, Ogists Konts, Džons Stjuarts Mills, Žans Batists Lamarks, Tomass Hekslijs |
| Ietekmējis | Čārlzs Darvins, Torsteins Veblens, Marejs Rorbards, Emīls Dirkems, Alfrēds Māršals, Anrī Bergsons, Džeks Londons, Antons Lavejs, Aina Renda |
| Valoda | angļu valoda |

 |

**Herberts Spencers** (angļu: *Herbert Spencer*; dzimis 1820. gada 27. aprīlī, miris 1903. gada 8. decembrī) bija britu filozofs, biologs, antropologs, sociologs un politikas teorētiķis. Parasti tiek asociēts ar sociāldarvinisma uzskatiem, jo centās izskaidrot sabiedrības attīstību, pamatojoties uz darvinismu. 19. gadsimta beigās bija ļoti populārs filozofs angliski runājošajās valstīs, tomēr, sākoties 20. gadsimtam, interese par Spensera darbiem zuda.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Herberts Spensers.
* The Internet Encyclopedia of Philosophy (angliski)
# Ārstniecības salvija

| Ārstniecības salvija *Salvia officinalis L.* |
| --- |
| Ārstniecības salvija (*Salvia officinalis*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Augi (*Plantae*) |
| Nodalījums | Segsēkļi (*Magnoliophyta*) |
| Klase | Divdīgļlapji (*Magnoliopsida*) |
| Rinda | Panātru rinda (*Lamiales*) |
| Dzimta | Lūpziežu dzimta (*Lamiaceae*) |
| Ģints | Salvijas (*Salvia*) |
| Suga | Ārstniecības salvija (*S. officinalis*) |
|  |
|  **Ārstniecības salvija Vikikrātuvē** |

**Ārstniecības salvija** (latīņu: *Salvia officinalis*) ir 50 cm augsts, daudzgadīgs lūpziežu dzimtas puskrūms ar stāvu, zarainu stumbru. Lapas iegarenas, pretējas ar kātu, klātas ar matiņiem. Ziedi zili violeti, sakopoti mieturos, kas stumbru un zaru galā veido pārtrauktus ķekarus. Zied jūnijā, jūlijā. Auglis 4 riekstiņu skaldauglis.

Augs savvaļā aug Vidusjūras apgabalā. Aug kaļķainās kalnu nogāzēs. Latvijā sastopama vienīgi stādījumos.

## Morfoloģija

Ārstniecības salvijas izmērs, lapu izmērs, krāsojums un forma ir atkarīga no šķirnes.

Dabā sastopamās šķirnes izaug aptuveni 0,6 m garas, un visbiežāk ir lavandas krāsas ziedi, lai gan tie var būt arī balti, rozā vai purpursarkani. Augi zied pavasara beigās vai vasarā. Lapas ir iegarenas, to izmērs var sasniegt 6,4 cm un 2,5 cm garumu. Lapām ir pelēcīgi zaļa krāsa, augšpusē grubuļainas un apakšā gandrīz baltas, pateicoties daudzajiem īsajiem, mīkstajiem matiņiem. Mūsdienu šķirnēm ir arī lapas ar purpursarkanu, rožu, krējumu un dzeltenu nokrāsu.

## Lietojums

Salvijas sastāvā ir ēteriskā eļļa, kuras galvenās sastāvvielas ir p-cineols, tujons, pinēns, salvēns, borneols un cedrēns. Ārstniecības salvijas lapu uzlējumu lieto kā savelkošu, dezinficējošu un pretiekaisuma līdzekli, it īpaši mutes dobuma un augšējo elpošanas ceļu iekaisuma ārstēšanai. Tautas medicīnā to lieto pret svīšanu, piena sekrēcijas samazināšanai, kuņģa un zarnu iekaisumu, vēdera uzpūšanās, caurejas, aknu, žultspūsļa un nieru iekaisumu ārstēšanai

* Garšaugs. Svaigas un žāvētas lapas lieto pie gaļas un zivju ēdieniem, mērcēm, siera. Uzlabo garšu cūkas, mājputnu un meža putnu gaļai. Izmanto etiķa aromatizēšanai. Garšvielu maisījumos tā labi sader ar rozmarīnu.

## Skatīt arī

* Dievišķā salvija

## Atsauces
# Baltā sniegpulkstenīte

| Baltā sniegpulkstenīte *Galanthus nivalis* (*L.*) |
| --- |
|  |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Augi (*Plantae*) |
| Nodalījums | Segsēkļi (*Magnoliohyta*) |
| Klase | Viendīgļlapji (*Liliopsida*) |
| Rinda | Asparāgu rinda (*Asparagales*) |
| Dzimta | Amariļļu dzimta (*Amaryllidaceae*) |
| Ģints | Sniegpulkstenītes (*Galanthus*) |
| Suga | Baltā sniegpulkstenīte (*G. nivalis*) |
|  |
|  **Baltā sniegpulkstenīte Vikikrātuvē** |

**Baltā sniegpulkstenīte** (*Galanthus nivalis*) ir amariļļu dzimtas suga. To audzē vietās, kas pavasarī ir saulainas, bet vasarā noēnotas, brīvos grupējumos zem kokiem, krūmiem, zālienā, arī akmeņdārzos. Atsevišķas šķirnes sniegpulkstenītes, piemēram, krokainās var stādīt arī pilnīgi atklātā, saulainā vietā. Augsnei jābūt irdenai, trūdvielām bagātai un neitrālai. Augus pārstāda pēc 5—6 gadiem vai vēl retāk, kad tie ir pārāk blīvi saauguši. Sīpolus stāda 6—10 centimetru dziļumā, vēlams ligzdās. Rudenī stādījumus pārklāj ar satrūdējušām lapām, kompostu vai sadalījušos kūdru. Pavasarī var augiem dot papildu mēslojumu ar slāpekli.

Lapas nedrīkst nopļaut, kamēr tās nav nodzeltējušas. Sniegpulkstenītes pavairo ar sīpoliem, kā arī sējot sēklas tūlīt pēc to ienākšanās. Sējeņi uzzied 3.—5. gadā pēc izsējas.

Sniegpulkstenītes var uzziedināt arī ziemā — podiņos vai zemos traukos.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Baltā sniegpulkstenīte.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
# Cikadeju rinda

| Cikadeju rinda |
| --- |
| *Cycas circinalis* |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Augi (*Plantae*) |
| Nodalījums | Cikadejas (*Cycadophyta*) |
| Klase | Cikadeju klase (*Cycadopsida*) |
| Rinda | Cikadeju rinda (*Cycadales*) |
|  |
|  |
| Izplatība |
|  |
|  |
|  **Cikadeju rinda Vikikrātuvē** |

**Cikadeju rinda** ir sena sēklaugu rinda, plašāk pārstāvēta mezozojā, mūsdienās ietilpst cikadeju nodalījumā (*Cycadophyta*), kurā ietilpst tikai cikadeju klase (*Cycadopsida*) un viena kārta (latīņu: *Cycadales, Cycadeae*), kas sastāv no trim dzimtām.

Pārstāvji sastopami tropu un subtropu joslās. Pazīstamas aptuveni 120 sugas, parasti kokveida, retāk mazāki augi, kas līdzinās palmām. Dažas sugas no šīs klases ir divmāju augi.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Cikadeju rinda.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
# COBOL

**COBOL** (saīsinājums no *COmmon Business Oriented Language*) ir programmēšanas valoda ar attīstītu failu un ierakstu apstrādi, kas paredzēta ekonomiska rakstura problēmu risināšanai. Tā ir viena no vecākajām programmēšanas valodām, galvenā izstrādātāja bija Greisa Hopere. Jaunākais valodas standarts COBOL 2002 ietver objektorientētas programmēšanas un citas modernu valodu iespējas.

## Piemērs

Sveika, pasaule piemērs COBOL:

```
 IDENTIFICATION DIVISION.
 PROGRAM-ID. HELLO-WORLD.
 PROCEDURE DIVISION.
  DISPLAY 'Sveika, pasaule!'.
  STOP RUN.

```
# IS-IS

**Intermediate system to intermediate system (IS-IS)** ir maršrutēšanas protokols, paredzēts lietošanai autonomajās sistēmās iekšienē. *IS-IS* ir īpaši populārs lielu Interneta pakalpojumu sniedzēju (IPS) tīklos.

*IS-IS* pieder pie OSI modeļa protokoliem. Tā analogs TCP/IP protokolu saimē ir OSPF.

## Skatīt arī

* IEEE 802.1aq - Shortest Path Bridging (SPB)

## Ārējās saites

* RFC 1142 - OSI IS-IS Intra-domain Routing Protocol
# Pārnesams dokumentu formāts[labot | labot pirmkodu]

**Pārnesams dokumentu formāts** (angļu: *Portable Document Format*, PDF) ir elektronisku dokumentu datņu formāts. To izstrādāja kompānija Adobe Systems 1993. gadā, lai attēlotu divu dimensiju dokumentus veidā, kas nav atkarīgs no programmatūras, datoraparatūras un operētājsistēmas.
PDF failā tiek iekļauts 2D dokumenta izkārtojuma apraksts, kas ietver tekstu, fontus, attēlus un 2D vektorgrafiku. PDF var iekļaut arī 3D attēlus, izmantojot U3D, PRC vai citus datu formātus.

Sākotnēji PDF bija īpašniekformāts, bet 2008. gada 1. jūlijā tas kļuva par atvērtu standartu. To ir publicējusi Starptautiskā standartu organizācija kā ISO/IEC 32000-1:2008.

## Vēsture

PDF formāta izstrāde sākās 1991. gadā, kad Džons Vornoks sagatavoja dokumentu projektam ar kodētu nosaukumu Camelot, kurā viņš ierosināja izveidot vienkāršotu *PostScript* versiju ar nosaukumu *Interchange PostScript* (IPS). Atšķirībā no tradicionālā PostScript, kas galvenokārt bija orientēts uz drukas darbu attēlošanu izvades ierīcēs, IPS bija paredzēts optimālai lapu parādīšanai uz jebkura ekrāna un jebkurā platformā.

PDF sākotnēji bija slēgts (proprietārs) formāts, ko kontrolēja Adobe. Tas kļuva par atvērtu standartu 2008. gada 1. jūlijā, kad to publicēja ISO kā ISO 32000-1:2008. Šajā brīdī specifikācijas pārraudzība pārgāja ISO komitejai, kurā darbojas brīvprātīgie nozares eksperti.

## Atsauces
# Kvīnslenda

|  |
| --- |
| **Kvīnslenda** |
| Queensland |
| —  **Štats**  —  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Karogs** |  **Ģerbonis** |

 |
|  |
| Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Pārvaldes centrs
  | Brisbena
 |
| Valsts
 |  Austrālija |
| **Platība**  |
|  - Kopējā
  | 1 852 642 km² |
| **Iedzīvotāji** (2012) |
|  - Kopā | 4 537 700 |
|  - Blīvums | 2,4/km² |
| **Mājaslapa:** www.qld.gov.au |
|  **Kvīnslenda Vikikrātuvē** |

**Kvīnslenda** (angļu: *Queensland* — ‘Karalienes zeme’) ir viens no Austrālijas štatiem, kurš atrodas valsts ziemeļaustrumos. Kvīnslenda rietumos robežojas ar Ziemeļu teritoriju, dienvidrietumos ar Dienvidaustrāliju, bet dienvidos ar Jaundienvidvelsu. Austrumos Kvīnslendu apskalo Koraļļu jūra un Klusais okeāns. Kvīnslenda ir Austrālijas otrs lielākais štats pēc Rietumaustrālijas un trešais apdzīvotākais pēc Jaundienvidvelsas un Viktorijas. Lielākās pilsētas ir Brisbena (štata galvaspilsēta), Goldkosta, Ipsviča, Logana, Redklifa, Tuvumba, Vorvika, Bandaberga.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Kvīnslenda.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Malēzija

Malēzija
**Malēzija** ir termins, ko dažkārt izmanto, lai apzīmētu pārejas zonu starp Indomalajas un Austrālāzijas bioģeogrāfiskajiem reģioniem un tas tika noteikts kā floristikas apgabals, kurā ietilpst Malakas pussala, Indonēzija, Filipīnas un Jaungvineja.

Malēzijai raksturīga Āzijas izcelsmes augu valsts ar vairākiem antarktiskās floras elementiem, kā, piemēram, dienvidu skujkokiem - podokarpu un araukāriju dzimtas pārstāvjiem. Šajā foristikas apgabalā pārklājas arī četru zīdītāju faunas reģioni.
# Hattu stāvs

**Hattu stāvs**[*nepieciešama atsauce*] (angļu: *Chattian stage*) ir paleogēna sistēmas un oligocēna nodalījuma augšējais stāvs (ģeoloģiskā stratigrāfiskā vienība). Šī stāva nogulumi ir veidojušies hattu laikmetā periodā no 27.3 līdz 23,04 miljoniem gadu (kopumā nepilnus 4,3 miljonus gadu). Hattu stāva nogulumi atrodas virs oligocēna rūpela stāva nogulumiem un zem miocēna akvitānijas stāva nogulumiem.

Lagaritas kalderas mala

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Periods (sistēma) | Epoha (nodalījums) | Laikmets (stāvs) | **Intervāls** |
| Paleogēna periods (65,5 ± 0,3 — 23,03 ± 0,05 Ma) | Oligocēns (33,9—23,03 Ma) |
| Hattu | (27.3—23,04 Ma) |
| Rūpela | (33,9—27.3 Ma) |
| Eocēns (55,8—33,9 Ma) |
| Priabonas | (37,71—33,9 Ma) |
| Bārtonas | (41,03—37,71 Ma) |
| Lutēcijas | (48,07—41,03 Ma) |
| Ipras | (56,0—48,07 Ma) |
| Paleocēns (65,5—55,8 Ma) |
| Tanetas | (59,24—56,0 Ma) |
| Zēlandes | (61,66—59,24 Ma) |
| Dānijas | (66,0—61,66 Ma) |

## Izveidošana un stratigrāfija

Hattu stāvu 1894. gadā ieviesa austriešu paleontologs Teodors Fukss un nosaukumu deva par godu seno ģermāņu ciltij, hattiem. Sākotnējais stāva tipiskais griezums atradās netālu no vācu pilsētas Kaseles.

Hattu stāva pamatne noteikta pēc *Chiloguembelina* foraminīferu ģints izmiršanas līmeņa, kas ir arī foraminīferu P21b biozonas pamatne. Oficiālais GSSP hattu stāvam bija ratificēts 2016. gada oktobrī. Hattu stāva augšējā robeža (kas skaitās akvitānijas stāva, miocēna nodalījuma un neogēna sistēmas pamatne) sakrīt ar foraminīferu sugas *Paragloborotalia kugleri* pirmo parādīšanos, kalcīta nanoplanktona *Reticulofenestra bisecta* izmiršanas līmeni (kurš veido nanoplanktona biozonas NN1 pamatni) un magnetiskās hronozonas C6Cn.2n pamatni.

Hattu stāvam atbilst tādi reģionālie stāvi un zonas, kā Eiropas sauszemes zīdītāju zonas augšējais avernas stāvs (kas ietver paleogēna zīdītāju zonas no 30. līdz 26., kā arī 25. zonas daļu), Ziemeļamerikas sauszemes zīdītāju augšējā geringijas un apakšējā arikarijas zona, Dienvidamerikas sauszemes zīdītāju deseadas zonas lielākā daļa, Āzijas zīdītāju augšējā sandgolas un visa tabenbulakas zona, Centrālās un Austrumeiropas augšējais kišellas un apakšējais egeras Paratetisa stāvs, Austrālijas augšējais džandžukas un apakšējais longfordas reģionālais stāvs, Jaunzēlandes otajas, vaitakas un dantrunas stāvs, kā arī Kalifornijas zemorras stāva daļa un ASV austrumdaļas čikasavajas reģionālais stāvs.

## Apstākļi

Hattu laikmetā pirms apmēram 27,51 miljoniem gadu notika lielākais zināmais vienreizīgais vulkāniskais izvirdums, kad izvirda Lagarita, kas atrodas Sanhuanas kalnos, Kolorado dienvidrietumos, Amerikas Savienotajās Valstīs. Izvirdums sasniedza 9,2 magnitūdas un vulkāniskās aktivitātes skalas 8. līmeni. Atmosfērā tika izmests virs 1930 km³ vulkāniskā tufa, bet kalderas izmēri sasniedza 35x75 km.

## Atsauces