Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Degu ģints

| Degu ģints *Octodon (Bennett, 1832)* |
| --- |
| Degu (*Octodon degus*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Virsdzimta | Degu virsdzimta (*Octodontoidea*) |
| Dzimta | Degu dzimta (*Octodontidae*) |
| Ģints | Degu ģints (*Octodon*) |
|  |
|  **Degu ģints Vikikrātuvē** |

**Degu ģints** (*Octodon*) ir degu dzimtas (*Octodontidae*) grauzēju kārtas (*Rodentia*) viena no ģintīm. Degu ģintī ir 4 sugas, no kurām pazīstamākā ir degu (*Octodon degus*). Degu ģints pārstāvji ir gan dienas, gan nakts dzīvnieki. Mazākais no visiem ir parastais degu (*Octodon degus*). Zinātniskie pētījumi ir pierādījuši, ka degu ir ļoti laba redze, un tie var redzēt arī ultravioletos starus. Kā arī zinātnieki ir atklājuši, ka degu kažoks un svaigs urīns atstaro ultravioletos starus, kas nozīmē, ka degu var redzēt urīnu, ar ko ir iezīmēta teritorija.

Degu ģints dzīvnieki ir vieni no senākajiem grauzējiem, kas dzīvoja Dienvidamerikā jau oligocēnā. To fosilijas ir apmēram 28,5 - 23,8 miljonus gadu vecas. Degu ģints dzīvnieki mūsdienās pamatā ir sastopami Čīlē, izņemot Bridžesa degu (*Octodon bridgesi*), kas dzīvo Argentīnā.

## Sistemātika

* ģints Degu ģints (*Octodon*)
	+ Bridžesa degu (*Octodon bridgesi*)
	+ Degu (*Octodon degus*)
	+ Mēneszobu degu (*Octodon lunatus*)
	+ Klusā okeāna degu (*Octodon pacificus*)

## Atsauces
# Morfīns[labot | labot pirmkodu]

**Morfīns** jeb **morfijs** (C17H19NO3) ir opiāts (opija atvasinājums). Pirmo reizi morfīnu ieguva 1804. gadā, nosaucot sengrieķu sapņu un miega dieva Morfeja (grieķu: *μορφή*) vārdā. Morfīnu lielākoties iegūst no opija (ko savukārt iegūst no magonēm), lai arī to iespējams sintezēt arī mākslīgi. Acetilējot abas morfīna hidroksilgrupas, iegūst diacetilmorfīnu jeb heroīnu.

Galvenais morfīna darbībā ir spēja radīt pretsāpju efektu. Pretsāpju efekts tiek saistīts ar iedarbību uz opiātu receptoriem galvas smadzenēs. Normāli ikviena cilvēka organismā veidojas vielas — neiropeptīdi, kas mazina sāpju sajūtu. Ilgstoši lietojot morfīnu, šīs dabīgās organisma vielas veidojas mazāk. Ar to izskaidro medikamentozo atkarību un abstinences parādības, ja morfīnu pārtrauc lietot. Taču morfīns arī rada eiforijas sajūtu. Cilvēkam rodas sajūta, ka viss ir vislabākajā kārtība, zūd paškontrole, pastiprinās iztēle. Morfīna darbībai turpinoties, cilvēku pārņem miers un viņš aizmieg. Sakarā ar morfīna spēju radīt eiforiju, to atkārtoti lietojot rodas narkomānijas veids — morfīnisms.

## Nodrošinājums ar morfiju nabadzīgajās valstīs

Lai gan morfīns ir lēts, daudzām nabadzīgajām valstīm tas nav pieejams. Pēc Starptautiskās narkotiku kontroles padomes (International Narcotics Control Board) 2005. gada aplēsēm sešas valstis (Austrālija, Lielbritānija, Kanāda, Francija, Vācija un ASV) patērē 79 procentus pasaules morfīna. Mazāk turīgās valstis, kas pārstāv 80 procentus no pasaules iedzīvotāju skaita, patērē tikai apmēram 6 procentus no pasaules morfīna daudzuma. Vairākas valstis vispār neimportē morfīnu. Tas un citi medikamenti ir reti pieejami pat gadījumos, lai mazinātu sāpes nāves brīdī.

Atsāpināšanas eksperti norāda, ka morfīna nelielā izplatība ir saistība ar nepamatotām bailēm no medikamenta ļaunprātīgas izmantošanas un atkarības. Lai gan morfīns ir acīmredzami atkarību izraisošs, Rietumu pasaules ārsti uzskata, ka medikamenta izmantošana dod pozitīvus rezultātus un pacientus ir iespējams pēc ārstēšanas pabeigšanas no tā atradināt.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Morfīns.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Ovulācija

**Ovulācija** ir fizioloģisks process sievietes menstruālā cikla laikā, kura laikā nobriedusi olšūna tiek atbrīvota no olnīcas un ir gatava apaugļošanai. Šis process parasti notiek cikla vidū, aptuveni 12—16 dienas pirms nākamās menstruācijas sākuma.

Ovulācijas tests var palīdzēt plānot grūtniecību — LH līmeņa straujais pieaugums urīnā ir droša zīme, ka ovulācija notiks tuvāko 24—36 stundu laikā.

Pēc 35 gadu vecuma olšūnu kvalitāte un daudzums samazinās, tāpēc iespēja iestāties grūtniecībai kļūst mazāka.

## Process

Ovulācijas procesu regulē hipotalāma-hipofīzes-olnīcu ass hormonālā darbība. Folikulus stimulējošais hormons (FSH) veicina folikulu nobriešanu olnīcā, bet luteinizējošais hormons (LH) izraisa dominējošā folikula plīšanu un olšūnas izdalīšanos.

Atbrīvotā olšūna tiek uztverta olvados, kur tā saglabā apaugļošanās spēju aptuveni 12—24 stundas. Ja šajā laikā notiek spermatozoīda un olšūnas saplūšana, veidojas zigota, kas implantējas dzemdes gļotādā. Pretējā gadījumā olšūna tiek noārdīta un izvadīta no organisma menstruāciju laikā.

## Faktori, kas ietekmē ovulāciju

Ovulāciju var ietekmēt dažādi faktori, piemēram:

* Hormonālie traucējumi (piemēram, policistisko olnīcu sindroms)
* Stress un dzīvesveida izmaiņas
* Uztura un ķermeņa masas svārstības
* Reproduktīvās sistēmas slimības

## Ovulācijas noteikšanas metodes

Lai noteiktu ovulācijas laiku, var izmantot vairākas metodes:

* Bazālās ķermeņa temperatūras mērīšana — pēc ovulācijas temperatūra paaugstinās par 0,3—0,5 °C.
* Ovulācijas testi — nosaka LH līmeņa pieaugumu urīnā.
* Ultrasonogrāfija — precīzākā metode folikulu attīstības novērošanai.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ovulācija.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
# Tundra

Arktiskā tundra Vrangeļa salā
**Tundra** (no Kolas sāmu: *tūndâr* — ‘bezmeža kalns’) ir biomas veids, kurā ir kavēta koku augšana zemās temperatūras un īsās veģetācijas sezonas dēļ.

Arktiskā tundra atrodas uz ziemeļiem no taigas un uz dienvidiem no arktiskajiem tuksnešiem. Tundras dienvidu robežu uzskata par Arktikas sākumu.

Izšķir trīs veidu tundras: Arktiskā, Antarktiskā un alpīnā tundra. Tā var būt purvaina vai akmeņaina. Tundrā pamatā aug augi bez dziļas sakņu sistēmas - lakstaugi, sūnas un ķērpji; vietām aug arī krūmi un pundurkoki. Vasarā atkūst tikai augšējā kārta, dziļākie slāņi — sākot no 25—90 centimetru dziļuma — nekad neatkūst (mūžīgais sasalums). Tundra ir vējaina vieta, vējš mēdz sasniegt ātrumu 100 km/h.

Ziemeļu puslodē tundras raksturīgākie dzīvnieki ir baltā pūce, baltirbe, vilks, baltais zaķis, ziemeļbriedis, garastes susliks.

Tundras klimata josla ir subarktiskā josla. Vidējā temperatūra ir -15 °C. Nokrišņu daudzums ir 350 mm gadā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Tundra.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)
# Lielie līdzenumi

Lielie līdzenumi ir iekrāsoti zaļā krāsā. Lielākā daļa no Lielajiem līdzenumiem atrodas Savienotajās Valstīs, bet neliela daļa arī Kanādā
**Lielie līdzenumi** (angļu: *Great Plains*) ir plašs prēriju un stepju apgabals Ziemeļamerikā, kas plešas starp Misisipi upi austrumos un Klinšu kalniem rietumos. Lielākā daļa atrodas Savienotajās Valstīs. Šajā valstī tie izvietojušies Teksasas, Ņūmeksikas, Oklahomas, Kolorādo, Kanzasas, Nebraskas, Vaiomingas, Dienviddakotas, Ziemeļdakotas un Montānas pavalstīs. Savukārt neliela daļa Lielo līdzenumu atrodas Kanādā — Albertas, Manitobas un Saskačevanas provincēs.

Lielie līdzenumi raksturojas ar kontinentālu klimatu, kuram piemīt izteiktas sezonālās temperatūras svārstības un zems nokrišņu daudzums, īpaši reģiona rietumu daļā. Klimata nepastāvība, tai skaitā biežas sausuma un spēcīgu vētru epizodes, būtiski ietekmē reģiona ekosistēmas un lauksaimniecības praksi. Vidējie nokrišņi variē no aptuveni 250 mm rietumos līdz 600–800 mm austrumu daļā, kas ļauj noteikt pāreju no pussausajām stepēm uz auglīgākām prērijām.

No ģeoloģiskā viedokļa Lielie līdzenumi veidojas uz plaša, senatnīga kratoniskā pamata, kas sedz daļēji konsolidētas mezozoja un kainozoja nogulumiežu sērijas. Šie nogulumi sastāv galvenokārt no smilšakmeņiem, māliem un kaļķakmeņiem, kas radušies senos iekšējos jūras baseinos, piemēram, Ziemeļamerikas iekšējā jūrā krīta periodā.

Lielie līdzenumi ir arī nozīmīgs paleoekoloģiskais reģions — arheoloģiskie izrakumi liecina par cilvēku klātbūtni šajā teritorijā vismaz 12 000 gadu garumā, sākot no paleoindiešu kultūrām, kas pielāgojušās megafaunas medībām pleistocēna beigās. Reģiona vēsturiski dominējošā biomasa bija augstie un zemie prēriju zālāji, kuros dominēja *Poaceae* dzimtas sugas, piemēram, *Andropogon gerardii*. Šie zālāji nodrošināja barību milzīgām bizonu (*Bison bison*) populācijām, kas savukārt bija pamatresurss vietējām pamatiedzīvotāju sabiedrībām.

Mūsdienās Lielie līdzenumi ir viena no visintensīvāk izmantotajām lauksaimniecības teritorijām Ziemeļamerikā, īpaši kviešu un kukurūzas audzēšanā, kā arī liellopu audzēšanā.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Lielie līdzenumi.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Slaidkāju dzimta

| Slaidkāju dzimta *Pedetidae (Gray, 1825)* |
| --- |
| Kāpzemes slaidkājis (*Pedetes capensis*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Zvīņastveidīgie (*Anomaluromorpha*) |
| Dzimta | Slaidkāju dzimta (*Pedetidae*) |
|  |
|  **Slaidkāju dzimta Vikikrātuvē** |

**Slaidkāju dzimta** (*Pedetidae*) ir viena no grauzēju kārtas (*Rodentia*) dzimtām, kas apvieno divas mūsdienās dzīvojošas un vairākas aizvēsturiskās sugas. Abas mūsdienās dzīvojošās sugas pieder slaidkāju ģintij (*Pedetes*). Tās galvenokārt izplatītas Dienvidāfrikas reģionā, bet sastopamas arī Kenijā, Tanzānijā un Ugandā. Aizvēsturiskās sugas, kā liecina atrastās slaidkāju fosilijas, bijušas izplatītas daudz plašākā reģionā, un ziemeļu virzienā areāls sasniedza Turciju un Grieķiju.

## Kopīgās īpašības

Austrumāfrikas slaidkājis (*Pedetes surdaster*)
Mūsdienās dzīvojošie slaidkāji ir liela auguma, īpatnēja izskata grauzēji, kas atgādina gan trusi, gan ķenguru. Tiem ir ļoti garas un spēcīgas pakaļkājas, gara, pūkaina aste un garas ausis. Priekškājas īsas ar asiem nagiem, kas piemēroti zemes rakšanai. Vibrisi jeb taustes mati un skropstas garas. Kažoka matojums ļoti mīksts, krāsa mugurpusē sārti brūna vai pelēka, apakšpusē brūngani balta, kuplā aste ar melnu galu.

Abas sugas apmēram vienādi lielas. Ķermeņa garums (bez astes) 27—42 cm, astes garums 30—47 cm, svars līdz 4 kg.

## Evolūcija

Senākās zināmās slaidkāju fosilijas no miocēna sākuma (apmēram 16 milj. gadus vecas) atrastas Namībijā. Šie aizvēsturiskie grauzēji bija apmēram par vienu trešdaļu mazāki nekā mūsdienās dzīvojošie slaidkāji. Lielāka auguma, mūsdienu slaidkājiem līdzīgāki dzīvnieki attīstījās vēlāk — miocēna beigās (Austrumāfrikā). Fosilijas ir atrastas arī Kāpzemē (pliocēna sākums) un Zimbabvē (pleistocēns).

## Sistemātika

* **Slaidkāju dzimta** (*Pedetidae*)
	+ ģints: Slaidkāji (*Pedetes*)
		- Austrumāfrikas slaidkājis (*Pedetes surdaster*)
		- Kāpzemes slaidkājis (*Pedetes capensis*)
		- †*Pedetes gracilis*
		- †*Pedetes hagenstadti*
		- †*Pedetes laetoliensis*
	+ ģints: †*Megapedetes*
		- †*Megapedetes aegaeus*
		- †*Megapedetes gariepensis*
		- †*Megapedetes pentadactylus*
		- †*Megapedetes pickfordi*
	+ ģints: †*Oldrichpedetes*
		- †*Oldrichpedetes brigitteae*
		- †*Oldrichpedetes fejfari*
		- †*Oldrichpedetes pickfordi*
		- †*Oldrichpedetes praecursor*
	+ ģints: †*Parapedetes*
		- †*Parapedetes namaquensis*
	+ ģints: †*Propedetes*
		- †*Propedetes efeldensis*
		- †*Propedetes laetoliensis*
	+ ģints: †*Rusingapedetes*
		- †*Rusingapedetes tsujikawai*

## Atsauces

## Ārējās saites

* Britannica: Pedetidae
# Dzeloņcūku infrakārta

| Dzeloņcūku infrakārta *Hystricognathi (Tullberg, 1899)* |
| --- |
| Kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Dzeloņcūkveidīgo apakškārta (*Hystricomorpha*) |
| Infrakārta | Dzeloņcūku infrakārta (*Hystricognathi*) |
|  |

**Dzeloņcūku infrakārta** jeb **īstās dzeloņcūkas** (*Hystricognathi*) ir grauzēju kārtas (*Rodentia*) infrakārta, kas apvieno lielāko daļu dzeloņcūkveidīgo sugu. Īstās dzeloņcūkas kopā ar izmirušo *Tsaganomyidae* dzimtu veido dzeloņcūkveidīgo infrakārtu (*Hystricognathiformes*)

Visas dzeloņcūku infrakārtas sugas apvieno kopēja morfoloģiska īpašība — vienāda galvaskausa kaulu struktūra, kā arī košļāšanas muskuļi (latīņu: *musculus masseter*) daļēji iet caur sejas infraorbitālajiem caurumiņiem un pievienojas kaulam no otras puses. Lielai daļai sugu ir novērota rotaļāšanās, kas izpaužas kā cīkstēšanās, skriešanās un vajāšana un bēgšana. Garkājainās sugas ir kustīgākas un rotaļīgākas par īskājainajām sugām.

## Sistemātika

* **Dzeloņcūku infrakārta** (*Hystricognathi*)
	+ sīkkārta: Āfrikas dzeloņcūkveidīgie (*Phiomorpha*)
		- Āfrikas kurmjžurku dzimta (*Bathyergidae*)
		- Dzeloņcūku dzimta (*Hystricidae*)
		- Klinšu žurku dzimta (*Petromuridae*)
		- Meldru žurku dzimta (*Thryonomyidae*)
	+ sīkkārta: Jūrascūciņveidīgie (*Caviomorpha*)
		- Amerikas dzeloņcūku virsdzimta (*Erethizontoidea*)
			* Amerikas dzeloņcūku dzimta (*Erethizontidae*)
		- Jūrascūciņu virsdzimta (*Cavioidea*)
			* Agutu dzimta (*Dasyproctidae*)
			* Jūrascūciņu dzimta (*Caviidae*)
			* Pakaranu dzimta (*Dinomyidae*)
			* Paku dzimta (*Cuniculidae*)
		- Degu virsdzimta (*Octodontoidea*)
			* Asspalvaino žurku dzimta (*Echimyidae*)
			* Degu dzimta (*Octodontidae*)
			* Hutiju dzimta (*Capromyidae*)
			* †Milzu hutiju dzimta (*Heptaxodontidae*)
			* Nūtriju dzimta (*Myocastoridae*)
			* Tukotuko dzimta (*Ctenomyidae*)
		- Šinšillu virsdzimta (*Chinchilloidea*)
			* Šinšillu dzimta (*Chinchillidae*)
			* Šinšilžurku dzimta (*Abrocomidae*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* ADW: Rodent jaws
* New Discovery: Porcupine Species Identified in Brazil Arhivēts 2013. gada 13. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.
# Jūrascūciņu dzimta[labot | labot pirmkodu]

| Jūrascūciņu dzimta *Caviidae (Wood, 1955)* |
| --- |
| Jūrascūciņas (*Cavia porcellus*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Dzeloņcūkveidīgo apakškārta (*Hystricomorpha*) |
| Infrakārta | Dzeloņcūku infrakārta (*Hystricognathi*) |
| Sīkkārta | Jūrascūciņveidīgie (*Caviomorpha*) |
| Virsdzimta | Jūrascūciņu virsdzimta (*Cavioidea*) |
| Dzimta | Jūrascūciņu dzimta (*Caviidae*) |
|  |
|  **Jūrascūciņu dzimta Vikikrātuvē** |

**Jūrascūciņu dzimta** (*Caviidae*) ir jūrascūciņveidīgo (*Caviomorpha*) grauzēju dzimta, kas apvieno 21 mūsdienās dzīvojošu sugu 6 ģintīs. Pazīstamākās sugas ir kapibara un domesticētā jūrascūciņa.

Jūrascūciņu dzimtas sugas ir sastopamas visā Dienvidamerikas kontinentā, tās mājo gan atklātos, zālainos līdzenumos, gan mitrās savannās un akāciju mežos, gan tuksnešu krūmājos.

## Izskats un īpašības

Izņemot maras, kuras ir līdzīgas trušiem, lielākajai daļai jūrascūciņu dzimtas sugu ir nelieli, smagnēji veidoti ķermeņi un lielas galvas. Lielākajai daļai astes ir ļoti īsas un gandrīz nesaskatāmas. Mazākā dzimtā ir Andu kalnu jūrascūciņa (*Microcavia niata*), kuras mātītes var svērt tikai 81 g, bet lielākā ir kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*), kas ir arī lielākais grauzējs pasaulē. Tās ķermeņa garums var sasniegt 134 cm, svars 66 kg.

Jūrascūciņu dzimtas sugas ir zālēdāji un atkarībā no sugas barojas ar zāli vai dažādu augu lapām. Savstarpējās attiecības dažādām sugām var būt ļoti atšķirīgas. Dažas sugas veido īslaicīgus barus, citām — tēviņi veido harēmus ar divām vai vairākām mātītēm, bet maras veido monogāmus pārus. Toties kapibaras veido baru (10 vai vairāk dzīvnieki), kuru vada dominants tēviņš. Barā ir gan mātītes, gan citi tēviņi un jaunie dzīvnieki.

## Sistemātika

Jūrascūciņu dzimta (*Caviidae*)

* Jūrascūciņu apakšdzimta (*Caviinae*)
	+ ģints: Dzeltenzobu jūrascūciņas (*Galea*)
	+ ģints: Jūrascūciņas (*Cavia*)
	+ ģints: Kalnu jūrascūciņas (*Microcavia*)
* Kapibaru apakšdzimta (*Hydrochoerinae*)
	+ ģints: Kapibaras (*Hydrochoerus*)
	+ ģints: Moko (*Kerodon*)
* Maru apakšdzimta (*Dolichotinae*)
	+ ģints: Maras (*Dolichotis*)

## Atsauces
# Degu dzimta[labot | labot pirmkodu]

| Degu dzimta *Octodontidae (Waterhouse, 1839)* |
| --- |
| Degu (*Octodon degus*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Dzeloņcūkveidīgo apakškārta (*Hystricomorpha*) |
| Infrakārta | Dzeloņcūku infrakārta (*Hystricognathi*) |
| Sīkkārta | Jūrascūciņveidīgie (*Caviomorpha*) |
| Virsdzimta | Degu virsdzimta (*Octodontoidea*) |
| Dzimta | Degu dzimta (*Octodontidae*) |
|  |
|  **Degu dzimta Vikikrātuvē** |

**Degu dzimta** (*Octodontidae*) ir viena no grauzēju kārtas (*Rodentia*) dzimtām. Degu dzimtas dzīvnieki dzīvo tikai Dienvidamerikas dienvidrietumos. Dzimtā ir 13 sugas, kas iedalītas 9 ģintīs. Vispazīstamākā suga ir degu (*Octodon degus*).

Zinātniskais vārds *octodont*, kas nozīmē "astoņi", ir cēlies no veida, kā šiem grauzējiem nodilst zobi, nodilums atgādina ciparu 8.

## Izskats un ieradumi

Degu dzimtas dzīvnieki ir vidēji lieli, to ķermeņa garums variē no 12—20 cm. Tiem ir biezi, mīksti kažoki, kas parasti ir brūnā krāsā, pavēderes bieži ir gaišākas. Lielākā daļa degu dzimtas dzīvnieku ir nakts dzīvnieki. Tie ir sociāli, veido lielas grupas un dzīvo alās. Degu dzimtas dzīvnieki ir izteikti veģetārieši, tie ēd dažādus augus, saknes, gumus, kaktusus.

## Sistemātiks diskusijas

Ir zinātnieki, kas uzskata, ka degu dzimta būtu jāiedala zaķveidīgo kārtā (*Lagomorpha*), tomēr padziļināti pētījumi nav apstiprinājuši šo pieņēmumu. Senākā literatūrā tukotuko dzimta (*Ctenomyidae*) tiek iedalīta degu dzimtā kā apakšdzimta, tomēr mūsdienās tā tiek uzskatīta kā atsevišķa grauzēju kārtas dzimta. Degu dzimtā, balstoties uz DNS pētījumiem, pavisam nesen ir izdalītas 2 jaunas ģintis: Čalčaleros viskačas žurkas (*Salinoctomys*) un zeltainās viskačas žurkas (*Pipanacoctomys*).

## Sistemātika

* **Degu dzimta** (*Octodontidae*)
	+ ģints: Klinšu žurkas (*Aconaemys*)
		- Čīles klinšu žurka (*Aconaemys fuscus*)
		- Portera klinšu žurka (*Aconaemys porteri*)
		- Seidža klinšu žurka (*Aconaemys sagei*)
	+ ģints: Degu (*Octodon*)
		- Bridžesa degu (*Octodon bridgesi*)
		- Degu (*Octodon degus*)
		- Mēneszobu degu (*Octodon lunatus*)
		- Klusā okeāna degu (*Octodon pacificus*)
	+ ģints: Kalnu degu (*Octodontomys*)
		- Kalnu degu (*Octodontomys gliroides*)
	+ ģints: Kalnu viskačas žurkas (*Octomys*)
		- Kalnu viskačas žurka (*Octomys mimax*)
	+ ģints: Zeltainās viskačas žurkas (*Pipanacoctomys*)
		- Zeltainā viskačas žurka (*Pipanacoctomys aureus*)
	+ ģints: Čalčaleros viskačas žurkas (*Salinoctomys*)
		- Čalčaleros viskačas žurka (*Salinoctomys loschalchalerosorum*)
	+ ģints: Koruro (*Spalacopus*)
		- Koruro (*Spalacopus cyanus*)
	+ ģints: Līdzenumu viskačas žurkas (*Tympanoctomys*)
		- Līdzenumu viskačas žurka (*Tympanoctomys barrerae*)

## Atsauces

## Ārējās saites

*
*  saite]
*  saite]
* Degu
* Līdzenumu viskačas žurka
* Koruro
* Kalnu viskačas žurka Arhivēts 2011. gada 9. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Kalnu degu Arhivēts 2009. gada 7. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Čīles klinšu žurka
# Peļu virsdzimta

| Peļu virsdzimta *Muroidea (Illiger, 1811)* |
| --- |
| Lauku strupaste (*Microtus arvalis*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Peļveidīgie (*Myomorpha*) |
| Virsdzimta | Peļu virsdzimta (*Muroidea*) |
|  |
|  |
| Sinonīmi |
| * *Murina* (Illiger, 1811)
* *Myoidea* (Gill, 1872)
* *Muriformes* (Tullberg, 1899)
* *Muroidae* (Miller and Gidley, 1918)
* *Muroidea* (Simpson, 1945)
 |
| Iedalījums |
| * Austrumsusuru dzimta (*Platacanthomyidae*)
* Āfrikas peļu dzimta (*Nesomyidae*)
* Kāmjpeļu dzimta (*Calomyscidae*)
* Kāmju dzimta (*Cricetidae*)
* Kurmjžurku dzimta (*Spalacidae*)
* Peļu dzimta (*Muridae*)
 |
|  |
|  **Peļu virsdzimta Vikikrātuvē** |

**Peļu virsdzimta** (*Muroidea*) ir viena no grauzēju kārtas (*Rodentia*) virsdzimtām, kas pieder peļveidīgo apakškārtai (*Myomorpha*). Tā apvieno peles, žurkas, kāmjus, lemingus un strupastes. Šie zīdītāji ir sastopami gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Peļveidīgo apakškārta tiek dalīta 6 dzimtās, kas apvieno vairāk nekā 1500 sugas.

## Latvijā

Latvijā sastopamas 11 peļu virsdzimtas sugas: meža klaidoņpele (*Apodemus sylvaticus*), svītrainā klaidoņpele (*Apodemus agrarius*), dzeltenkakla klaidoņpele (*Apodemus flavicollis*), mazā meža klaidoņpele (*Apodemus uralensis*), pundurpele (*Micromys minutus*), mājas pele (*Mus musculus*), pelēkā žurka (*Rattus norvegicus*), melnā žurka (*Rattus rattus*), ūdensstrupaste (*Arvicola amphibius*), rūsganā mežstrupaste (*Myodes glareolus*) un ondatra (*Ondatra zibethicus*).

## Sistemātika

* Peļu virsdzimta (*Muroidea*)
	+ Austrumsusuru dzimta (*Platacanthomyidae*)
	+ Āfrikas peļu dzimta (*Nesomyidae*)
		- Āfrikas klinšu peļu apakšdzimta (*Petromyscinae*)
		- Āfrikas somaino žurku apakšdzimta (*Cricetomyinae*)
		- Baltastes žurku apakšdzimta (*Mystromyinae*)
		- Kāpelējošo peļu apakšdzimta (*Dendromurinae*)
		- Madagaskaras peļu apakšdzimta (*Nesomyinae*)
		- Purva peļu apakšdzimta (*Delanymyinae*)
	+ Kāmjpeļu dzimta (*Calomyscidae*)
	+ Kāmju dzimta (*Cricetidae*)
		- Amerikas kāpelējošo žurku apakšdzimta (*Tylomyinae*)
		- Amerikas meža žurku apakšdzimta (*Neotominae*)
		- Kāmju apakšdzimta (*Cricetinae*)
		- Kokvilnas žurku apakšdzimta (*Sigmodontinae*)
		- Strupastu apakšdzimta (*Arvicolinae*)
	+ Kurmjžurku dzimta (*Spalacidae*)
		- Bambusa žurku apakšdzimta (*Rhizomyinae*)
		- Kurmjžurku apakšdzimta (*Spalacinae*)
		- Zokoru apakšdzimta (*Myospalacinae*)
	+ Peļu dzimta (*Muridae*)
		- Adatpeļu apakšdzimta (*Deomyinae*)
		- Garspalvu žurku apakšdzimta (*Lophiomyinae*)
		- Smilšu peļu apakšdzimta (*Gerbillinae*)
		- Togo peļu apakšdzimta (*Leimacomyinae*)
		- Vecās pasaules peļu apakšdzimta (*Murinae*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Muroidea Arhivēts 2013. gada 12. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
* ADW: Muroidea
# Klada[labot | labot pirmkodu]

Kladogrammas piemērs, kurā attēlotas savstarpējās evolūcijas attiecības starp dažādiem kukaiņiem
Primātu kladogramma
**Klada** (sengrieķu: *κλάδος*, *kládos* — ‘zars’) ir organismu grupa, kas ietver vienu kopīgu senču sugu un visus tās pēcnācējus, veidojot monofilētisku līniju evolūcijas kokā. Tā ir pamatvienība filoģenētikā un evolūcijas bioloģijā, un tās mērķis ir atspoguļot patiesas radniecības attiecības, rekonstruējot kopīgo izcelsmi no salīdzināmām pazīmēm — morfoloģijas, ģenētikas, uzvedības un to sadalījuma filoģenētiskajos kokos. Atšķirībā no tradicionālās taksonomijas, kurā grupas bieži tika veidotas pēc ārējas līdzības vai vēsturiskiem iedalījumiem, klada obligāti ietver visus konkrētā senča pēcnācējus. Līdz ar to parafilētiskas un polifilētiskas grupas (piemēram, zivis vai koki) nav kladas, jo tās izslēdz daļu pēcnācēju vai apvieno nesaistītas līnijas bez tiešas kopīgas izcelsmes.

Mūsdienu sistemātikā kladu jēdziens un kladu pieeja ir centrālais instruments organismu klasifikācijā. Kladas ļauj konstruēt evolūcijas kokus, pārskatīt taksonu robežas, analizēt radniecību dažādos līmeņos — no sugām līdz augstākiem taksoniem — un nodrošina uz datiem balstītu, evolucionāri pamatotu bioloģisko daudzveidības izpratni.

## Ārējās saites

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)