Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Fosilijas

Trīs mazas amonītu fosilijas, katra aptuveni 1,5 cm diametrā
**Fosilijas** (latīņu: *fossilis* — 'izrakts no zemes') jeb **pārakmeņojumi** ir dzīvnieku, augu vai citu organismu pārakmeņojušās paliekas, kā arī to darbības nospiedumi, piemēram, pēdu nospiedumi. Tās var būt no pāris milimetrus lielām baktērijām līdz milzīgiem, vairāk nekā tonnu sverošiem dinozauriem. To vecums var sasniegt vairākus miljonus gadu. Zinātne, kas nodarbojas ar fosiliju izpēti, ir paleontoloģija.

## Fosiliju iedalījums

Pēc fosiliju saglabāšanās veida izšķir eufosilijas (pārakmeņojies organisma ķermenis, tā daļas, fragmenti), ihnofosilijas (pārakmeņojušies pēdu nospiedumi un citi organismu darbības nospiedumi) un hemofosilijas (organisko molekulu fragmenti).

Savukārt pēc izmēriem izdala makrofosilijas un mikrofosilijas. Mikrofosilijas ir redzamas tikai mikroskopā, dažreiz vēl izdala nanofosilijas, kas ir vēl sīkākas, nav redzamas parastā mikroskopā. Pie mikrofosilijām pieder liecības par baktērijām un ziedputekšņiem.

## Fosilizācija

Skudras fosilija dzintarā
Fosilizācija jeb pārakmeņošanās ir process, kura rezultātā dzīvie organismi vai tā daļas sacietē. Fosilizācija norisinās reti, parasti organismi pēc nāves noārdās, citi organismi tos izmanto kā enerģijas avotu. Visbiežāk fosilizācija ir notikusi, kad īsi pēc nāves organismu noklājusi vide, kas neļauj citiem organismiem to noārdīt, piemēram, dubļi, nogruvumi, sveķi, lava. Laikam ritot, minerālvielas ieplūst organisma atliekās, kas organismu pārakmeņo. Fosilizācija parasti skar organisma cietās daļas, tas ir, kaulus, zobus, gliemežvākus. Reti ir sastopamas fosilijas, kas veidojušās no mīkstiem audiem, piemēram, tārpu fosilijas.

## Paleontoloģija

Zinātne, kas nodarbojas ar fosiliju izpēti, ir paleontoloģija. Paleontologi fosilijas ir atraduši visā pasaulē, gan karstos tuksnešos, gan mitros tropu mežos. Fosilijas ļauj uzzināt, cik dažāda bioloģiskā daudzveidība ir bijusi pirms miljoniem gadu. Fosilijas sniedz arī informāciju par Zemes garozas izmaiņām. Piemēram, megalodona fosilija Jūtas štatā, Amerikas Savienotajās Valstīs ļauj spriest, ka senos laikos šī teritorija ir bijusi zem ūdens. Jūras dzīvnieku fosilijas Himalajos apstiprina teoriju par šo kalnu rašanos, kad Indijas plātne sadūrās ar Eirāzijas plātni.

### Fosiliju kolekcijas Latvijā

Latvijas Dabas muzejā tiek glabāta plaša seno augu, dzīvnieku un citu organismu fosiliju kolekcija. Lielākā daļa no tām izveidojušās mezozoja un paleozoja laikā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Fosilijas.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Mūsdienu Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* «Fossils Geological Time and Evolution (Virtuālais laika un evolūcijas fosiliju muzejs)» (angļu). fossilmuseum.net. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 8. martā. Skatīts: 2008. gada 6. jūnijā.
# Žoklis[labot | labot pirmkodu]

Cilvēkiem žoklis sastāv no augšžokļa (*Maxilla*) un apakšžokļa (*Mandibula*), kas ir savienoti ar skrimšļiem un locītavām.
**Žoklis** cilvēkiem ir kauli sejas apakšējā pusē, kas nodrošina aizsardzību pret traumām, kā arī ir iesaistīti runāšanā, elpošanā un pārtikas sakošanā. Žoklis sastāv no augšžokļa (M*axilla*) un apakšžokļa (*Mandibula*), kas ir savienoti ar skrimšļiem un locītavām. Augšžoklis ir fiksēts, bet apakšžoklis ir kustīgs un tiek kontrolēts ar dažādām muskuļu grupām.

Citiem dzīvnieku valsts pārstāvjiem par žokļiem tiek sauktas jebkuras stingras, bet artikulējamas, pie mutes novietotas struktūras, kuras var izmantot barības satveršanai un manipulēšanai ar to. Posmkāju žokļi ir no hitīna, un parasti ir izvietoti horizontāli, tos var veidot heliceras un mandibulas. To galvenā funkcija ir pārtikas iegūšana, nogādāšana mutē un/vai sākotnējā apstrāde.

Lielākajai daļai mugurkaulnieku žokļi ir no kaula vai skrimšļiem un atrodas vertikāli pretēji, veidojot augšējo žokli un apakšžokli.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Žoklis.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
# Nūtrija

| Nūtrija *Myocastor coypus* |
| --- |
|  |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Dzeloņcūkveidīgo apakškārta (*Hystricomorpha*) |
| Virsdzimta | Degu virsdzimta (*Octodontoidea*) |
| Dzimta | Asspalvaino žurku dzimta (*Echimyidae*) |
| Apakšdzimta | Nūtriju apakšdzimta (*Myocastorinae*) |
| Ģints | Nūtrijas (*Myocastor*) |
| Suga | Nūtrija (*M. coypus*) |
|  |
|  |
| Izplatība |
|  |
|  |
|  **Nūtrija Vikikrātuvē** |

**Nūtrija** (*Myocastor coypus*) ir ūdens grauzēju suga ar lielu ķermeni, garu neapmatotu asti, blīvu kažoku un raksturīgi oranžiem priekšzobiem. Klasifikācijā sastopamas divas galvenās pieejas — nūtrija tiek uzskatīta vai nu par vienīgo sugu nūtriju dzimtā (*Myocastoridae*), vai arī par nūtriju apakšdzimtas (*Myocastorinae*) pārstāvi asspalvaino žurku dzimtā (*Echimyidae*). Nūtrijas dabiskais areāls ir Dienvidamerika, īpaši Argentīna, Urugvaja, Brazīlija, Bolīvija un Čīle, kur tā apdzīvo purvus, upju palienes, ezerus un citus mitrājus. 19.–20. gadsimtā suga plaši ieviesta kažokzvēru audzēšanai Eiropā, Ziemeļamerikā, Āzijā un Āfrikā; daudzviet nūtrija nokļuvusi savvaļā un kļuvusi par invazīvu sugu.

Kā intensīvs zālēdājs nūtrija būtiski ietekmē mitrāju veģetāciju un struktūru, var degradēt niedrājus, mainīt ūdensputnu dzīvotnes un ar alām bojāt dambjus, krastus un meliorācijas infrastruktūru. Invazīvās populācijas rada postījumus lauksaimniecībai un bioloģiskajai daudzveidībai, tāpēc daudzās valstīs īsteno kontroles un izskaušanas programmas. Vienlaikus dažos reģionos nūtrijas tiek izmantotas kažokādu un gaļas ieguvei, cilvēka saimnieciskajā darbībā veidojot arī ekonomisku nozīmi.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Nūtrija.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
# Dzimumdimorfisms[labot | labot pirmkodu]

Fazānu tēviņš un mātīte
**Dzimumdimorfisms** (dimorfisms no grieķu: *di-* — 'divi', 'divreiz', un *morphe* — 'forma') ir pazīmju atšķirība starp vienas sugas mātītēm un tēviņiem. Šāda atšķirība pastāv arī cilvēkiem.

## Cilvēka dzimumdimorfisms

Cilvēkiem, kā arī citiem dzīvniekiem, dzimumdimorfisms saistīts ar vairošanās īpatnībām un divu tipu gametu (dzimumšūnu) veidošanos. Turklāt atšķirības starp sievieti un vīrieti balstās arī uz konstitūciju (ķermeņa uzbūvi) un dažu orgānu (sekundāro dzimumpazīmju) attīstīšanās līmeni.

## Sk. arī

* Polimorfisms

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Dzimumdimorfisms.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
# Zvīņastlidvāveru dzimta[labot | labot pirmkodu]

| Zvīņastlidvāveru dzimta *Anomaluridae (Gervais, 1849)* |
| --- |
| Kamerūnas zvīņastvāvere (*Zenkerella insignis*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Zvīņastveidīgie (*Anomaluromorpha*) |
| Dzimta | Zvīņastlidvāveru dzimta (*Anomaluridae*) |
|  |
|  **Zvīņastlidvāveru dzimta Vikikrātuvē** |

**Zvīņastlidvāveru dzimta** (*Anomaluridae*) ir viena no grauzēju kārtas (*Rodentia*) dzimtām, kas apvieno 7 mūsdienās dzīvojošas sugas un kas tiek iedalītas 3 ģintīs. Tās izplatītas Āfrikas centrālās daļas mežos.

## Kopīgās īpašības

Zvīņastlidvāveres ir nelieli vai vidēji lieli grauzēji ar pūkainu asti un lielām ausīm, ārēji atgādinot vāveres. Tomēr to aste nav tik pūkaina kā vāverēm. Lielākajai daļai sugu (izņemot Kamerūnas zvīņastvāveri), līdzīgi kā lidvāverēm, priekškājas un pakaļkājas savieno ādas membrāna. Atšķirībā no lidvāverēm membrāna priekškājām pievienota drīzāk pie elkoņa, nevis pie plaukstas locītavas. Astes apakšējā daļā pie pamatnes aug divas rindas smailas, uz augšu pacēlušās keratīna plāksnītes. Tās kalpo dzīvnieka atbalstam, sēžot uz koka zara, iecērtoties kā āķiem mizā. Lielākajai daļai sugu ir košs kažoks.

## Uzvedība

Lielākā daļa dzimtas sugu ir aktīvas nakts laikā, gaišo diennakts laiku pavadot koka dobumā. Galvenokārt barojas ar augu izcelsmes barību: lapām, ziediem un augļiem. Nelielos daudzumos barojas arī ar kukaiņiem. Meklējot barību, mēdz klejot, bet ne tālāk par 6 km no migas. No koka uz koku lec planējot, līdzīgi kā lidvāveres izplešot ādas kroku. Ar astes palīdzību spēj lidojumam mainīt virzienu. Parasti uzturas pa pāriem, bet reizēm veido kolonijas, kurās var būt līdz 100 īpatņiem.

## Sistemātika

**Zvīņastlidvāveru dzimta** (*Anomaluridae*)

* Lielo zvīņastlidvāveru apakšdzimta (*Anomalurinae*)
	+ Lielās zvīņastlidvāveres (*Anomalurus*)
		- Bīkrofta zvīņastlidvāvere (*Anomalurus beecrofti*)
		- Derbija zvīņastlidvāvere (*Anomalurus derbianus*)
		- Pela zvīņastlidvāvere (*Anomalurus pelii*)
		- Pundurzvīņastlidvāvere (*Anomalurus pusillus*)
* Mazo zvīņastlidvāveru apakšdzimta (*Zenkerellinae*)
	+ Kamerūnas zvīņastvāveres (*Zenkerella*)
		- Kamerūnas zvīņastvāvere (*Zenkerella insignis*)
	+ Mazās zvīņastlidvāveres (*Idiurus*)
		- Garausu zvīņastlidvāvere (*Idiurus macrotis*)
		- Mazā zvīņastlidvāvere (*Idiurus zenkeri*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Zvīņastlidvāveru dzimta.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* Wildlife Journal: Anomaluridae - Scaly-tailed Squirrels
* Encyclopedia: Anomaluridae
# Ultravioletais starojums[labot | labot pirmkodu]

UV starojumu rada arī elektriskie loki (metinātājiem ir jāvalkā acu aizsardzība un jāaizsedz āda, lai novērstu fotokeratītu un nopietnus saules apdegumus)
**Ultravioletais starojums** ir elektromagnētiskie viļņi ar viļņa garumu, kas ir mazāks nekā redzamajai gaismai, bet lielāks nekā rentgenstariem. Pēc viļņu garuma UV starus iedala tuvajos (300—400 nm), vidējos (200—300 nm) un tālajos (122—200 nm) jeb vakuuma UV staros, jo tos absorbē gaiss. Fotomateriāli (fotofilma) un fotodiodes ir jutīgi pret UV starojumu.

Ultravioleto starojumu izstaro Saule, taču lielākā daļa no tā līdz Zemes virsmai nenonāk tāpēc, ka to absorbē atmosfēra. Absorbcija atmosfērā palielinās, samazinoties viļņa garumam. Ultravioleto starojumu var iegūt arī dzīvsudraba gāzizlādes spuldzēs.

## Vēsture

Johans Vilhelms Ritters (1804)
Ultravioletā starojuma atklājums saistīts ar 19. gadsimta beigu zinātniskajiem sasniegumiem. Pirmais cilvēks, kurš atklāja ultravioletā starojuma esamību, bija vācu zinātnieks Johans Vilhelms Ritters 1801. gadā. Viņš izmantoja ķīmiskos procesus, lai pētītu gaismas ietekmi uz dažādiem materiāliem, un, veicot pētījumus ar sudraba halogenīdiem, secināja, ka ir kāds "neuztverams" starojums ārpus violetās gaismas spektra, kas var ietekmēt ķīmiskas reakcijas. Šo starojumu viņš nosauca par ultravioletu (no latīņu valodas vārda ultra, kas nozīmē "pāri").

Turpmākos gadsimtus zinātnieki veica plašākus pētījumus, lai izprastu UV starojuma ietekmi uz materiāliem, bioloģiju un atmosfēru. 20. gadsimta sākumā tika atklāts, ka ultravioletais starojums ir atbildīgs par ādas apdegumiem un ka tas spēj izraisīt arī vēzi.

Pirmajās desmitgadēs ultravioletais starojums tika izmantots dažādiem zinātniskiem eksperimentiem, tostarp medicīnā, kur tika novērtēts tā spējas iznīcināt baktērijas. Piemēram, 1903. gadā Nils Finsens saņēma Nobela prēmiju fizioloģijā un medicīnā par viņa darbu, kas saistīts ar ultravioletā starojuma izmantošanu tuberkulozes ārstēšanā.

Ar laiku ultravioletais starojums guva plašu pielietojumu ne tikai medicīnā un zinātnē, bet arī tehnoloģijā un rūpniecībā, piemēram, UV lampu un desinfekcijas sistēmu izstrādē, kā arī fotogrāfijas industrijā.

Mūsdienās ultravioletais starojums tiek izmantots ne tikai zinātniskos pētījumos, bet arī masveida industrijās, piemēram, kosmetoloģijā (pārmērīgas UV iedarbības risks uz ādu) un teleskopiju (UV observatorijas pētījumi, kas ļauj izpētīt dažādas zvaigznes un galaktikas).

## Skatīt arī

* Infrasarkanais starojums

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ultravioletais starojums.

* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Zarnas

Gremošanas orgānu sistēma
**Zarnas** (latīņu: *intestinum*) ir gremošanas orgānu sistēmas daļa no kuņģa līdz anālajai atverei. Zarnas var iedalīt trīs daļās: tievajā zarnā, resnajā zarnā un taisnajā zarnā. Tievo zarnu veido divpadsmitpirkstu zarna, tukšā zarna un līkumainā zarna, bet resno zarnu veido aklā zarna, augšupejošā zarna, šķērszarna, lejupejošā zarna un S veida zarna. Kopējais zarnu garums pieaugušiem cilvēkiem ir no 7,5 līdz 9 metriem. Zarnās turpinās uzturvielu šķelšana, kas ir sākusies jau kuņģī. Caur zarnu sieniņām sašķeltās barības vielas uzsūcas asinsrites un limfātiskajā sistēmā.

## Ārējās saites

* «Zarnas» (latviski). Populārā medicīnas enciklopēdija. Skatīts: 2012-12-26.
# Murkšķis

| Murkšķis *Marmota (Blumenbach, 1779)* |
| --- |
| Dzeltenvēdera murkšķis (*Marmota flaviventris*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Dzimta | Vāveres (*Sciuridae*) |
| Apakšdzimta | Zemes vāveres (*Xerinae*) |
| Cilts | Murkšķi (*Marmotini*) |
| Ģints | Murkšķi (*Marmota*) |
|  |
|  **Murkšķis Vikikrātuvē** |

Murkšķi
**Murkšķi**, **murkšķu ģints** (*Marmota*) ir viena no vāveru dzimtas (*Sciuridae*) ģintīm, kas pieder zemes vāveru apakšdzimtai (*Xerinae*). Murkšķu ģintī ir 14 sugas, kas iedalās divās apakšģintīs: *Marmota* un *Petromarmota*.

Murkšķi ir lielākās zemes vāveres. Tie dzīvo gan Eiropā, gan Ziemeļamerikā, gan Āzijā. Visbiežāk murkšķis dzīvo kalnainos apvidos, piemēram, Eiropā tie dzīvo Alpos, Karpatos, Tatros un Pirenejos, Ziemeļamerikā tie ir sastopami Sjerranevadā ASV un Kanādas ziemeļdaļā.

## Izskats un ieradumi

Murkšķim ir raksturīgs apaļīgas formas ķermenis, īss purns, īsas ausis, īsa, kupla aste un īsas kājas. Kā visi murkšķu cilts grauzēji tas var ilgstoši sēdēt vertikāli un justies ērti, vērojot apkārtni. Tas dzīvo alās, un pa ziemu guļ ziemas miegu. Lielākā daļa murkšķu ir sabiedriski, dzīvo kolonijās un savā starpā sazinās ar svilpieniem. Murkšķis barojas ar augiem, dažādiem zālaugiem, ogām, ķērpjiem, sūnām, saknēm un ziediem.

## Sistemātika

* **Murkšķu ģints** (*Marmota*)
	+ apakšģints: *Marmota*
		- Alpu murkšķis (*Marmota marmota*)
		- Aļaskas murkšķis (*Marmota broweri*)
		- Baibaks (*Marmota bobak*)
		- Garastes murkšķis (*Marmota caudata*)
		- Himalaju murkšķis (*Marmota himalayana*)
		- Melngalvas murkšķis (*Marmota camtschatica*)
		- Menzbiera murkšķis (*Marmota menzbieri*)
		- Mongolijas murkšķis (*Marmota sibirica*)
		- Pelēkais murkšķis (*Marmota baibacina*)
		- Zemes bebrs (*Marmota monax*)
	+ apakšģints: *Petromarmota*
		- Dzeltenvēdera murkšķis (*Marmota flaviventris*)
		- Olimpikas murkšķis (*Marmota olympus*)
		- Sirmais murkšķis (*Marmota caligata*)
		- Vankūveras salas murkšķis (*Marmota vancouverensis*)

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Murkšķis.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* Murkšķi Arhivēts 2009. gada 15. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
* The Marmot Burrow Arhivēts 2012. gada 24. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Marmots
# Zemes vāveres

| Zemes vāveres *Xerinae (Osborn, 1910)* |
| --- |
| Dienvidāfrikas zemes vāvere (*Xerus inauris*) |
|  |
| Klasifikācija |
| Valsts | Dzīvnieki (*Animalia*) |
| Tips | Hordaiņi (*Chordata*) |
| Klase | Zīdītāji (*Mammalia*) |
| Kārta | Grauzēji (*Rodentia*) |
| Apakškārta | Vāverveidīgie (*Sciuromorpha*) |
| Dzimta | Vāveres (*Sciuridae*) |
| Apakšdzimta | Zemes vāveres (*Xerinae*) |
|  |
|  **Zemes vāveres Vikikrātuvē** |

**Zemes vāveres**, **zemes vāveru apakšdzimta** (*Xerinae*) ir viena no vāveru dzimtas (*Sciuridae*) pieder grauzēju apakšdzimtām. Lielākā daļa dzīvnieku, kas pieder zemes vāveru apakšdzimtai, pavada savu dzīvi uz zemes. Tās rok alas, kurās slēpties no ienaidniekiem.

Zemes vāveru apakšdzimtā ir trīs ciltis, kurās ir 15 zemes vāveru ģintis.

## Sistemātika

* **Zemes vāveru apakšdzimta** (*Xerinae*)
	+ cilts: Asspalvainās zemes vāveres (*Xerini*)
		- ģints: Āfrikas zemes vāveres (*Xerus*)
		- ģints: Garnagu zemes vāveres (*Spermophilopsis*)
		- ģints: Ziemeļāfrikas zemes vāveres (*Atlantoxerus*)
	+ cilts: Āfrikas vāveres (*Protoxerini*)
		- ģints: Āfrikas krūmu vāveres (*Paraxerus*)
		- ģints: Āfrikas milzu vāveres (*Protoxerus*)
		- ģints: Āfrikas palmu vāveres (*Epixerus*)
		- ģints: Āfrikas pigmejvāveres (*Myosciurus*)
		- ģints: Āfrikas svītrainās vāveres (*Funisciurus*)
		- ģints: Saules vāveres (*Heliosciurus*)
	+ cilts: Murkšķi (*Marmotini*)
		- ģints: Antilopvāveres (*Ammospermophilus*)
		- ģints: Burunduki (*Tamias*)
		- ģints: Ķīnas klinšu vāveres (*Sciurotamias*)
		- ģints: Murkšķi (*Marmota*)
		- ģints: Prēriju suņi (*Cynomys*)
		- ģints: Susliki (*Spermophilus*)

## Atsauces
# Nepotisms

**Nepotisms** (latīņu: *nepōs* — ‘brāļa (māsas) dēls’), arī **radu būšana** vai **draugu būšana**, ir priekšrocību, privilēģiju vai stāvokļa piešķiršana radiniekiem vai tuviem draugiem. Nepotisms izpaužas kā ienesīgu amatu, augstu titulu, zemju, īpašumu piešķiršana radiniekiem vienkārši tāpēc, ka tie ir saistīti ar viņu pašu ģimeni, nevis pamatojoties uz viņu profesionālo kompetenci, pieredzi vai sasniegumiem. Nepotisms var negatīvi ietekmēt organizācijas darbību, tas var novest pie neprofesionālas pārvaldības un zemas efektivitātes. Tāpēc daudzas organizācijas cenšas ieviest iekšējo politiku un sistēmu, lai novērstu nepotismu, nodrošinot objektīvu un taisnīgu darba vidi.

## Ārējās saites

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* Pareizticīgo enciklopēdijas raksts (krieviski)
# Feromoni[labot | labot pirmkodu]

Dzesējoša medus bite atklāj Nasonova dziedzeri (balts — vēdera galā), izlaižot feromonu, lai vilinātu spietu tukšā stropā
**Feromons** (no sengrieķu φέρω *phero* "nest" un hormons) ir sekretēts vai izdalīts ķīmiskais faktors, kas izraisa sociālo reakciju no tās pašas sugas pārstāvjiem. Feromoni ir ķīmiskas vielas, kas spēj iedarboties kā hormoni ārpus izdalošā indivīda ķermeņa, lai ietekmētu saņēmēju uzvedību. Ir **trauksmes feromoni**, **pārtikas taku feromoni**, **dzimuma feromoni** un daudzi citi feromoni, kas ietekmē uzvedību vai fizioloģiju. Feromonus lieto organismi no pamata vienšūnu prokariotiem līdz sarežģītiem daudzšūnu eikariotiem. To izmantošana kukaiņu vidū ir īpaši labi dokumentēta. Turklāt daži mugurkaulnieki, augi un ciliāti sazinās, izmantojot feromonus.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Feromoni.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Visuotinė lietuvių enciklopedija* raksts (lietuviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)