Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Pelytė Minė

| **Pelytė Minė** |
| --- |
|  |
|  |
|  |
| **Pirmasis pasirodymas** | 1928 m. |
| **Autorius** | Voltas Disnėjus ir Ubas Iverksas |
|  |  |

| Charakteristika |
| --- |
| **Dar žinomas kaip** | Minnie Mouse, Minerva Mouse |

**Pelytė Minė** (angl. *Minnie Mouse*) – Volto Disnėjaus ir Ubo Iverkso sukurta komiksų ir animacinių filmų herojė. Ji, kaip ir Peliukas Mikis, pirmą kartą ekrane pasirodė 1928 m. ir buvo įgarsinta Volto Disnėjaus. Minė – Peliuko Mikio mergina.

Daugelyje animacinių filmų Mikis stengiasi pelnyti Minės simpatijas, tačiau dažniausiai užsitraukia tik žaviosios pelytės rūstybę.

## Nuorodos

* Apie Pelytę Minę Archyvuota kopija 2017-07-25 iš Wayback Machine projekto.
# Stiklas

Stiklinis kamuolys
**Stiklas** – vientisa amorfinė kieta medžiaga silicio dioksido (SiO2) pagrindu, paprastai gaminama labai greitai užšaldant tąsią išlydytą medžiagą, neleidžiant susidaryti įprastai kristalinei formai.

*Šis straipsnis yra apie kasdienėje buityje ir statyboje naudojamą stiklą.*

Grynas stiklas yra skaidri žmonių regimajam elektromagnetinių bangų spektrui (šviesai), sąlyginai tvirta, labai ilgaamžiška ir patvari medžiaga. Biologiškai ir chemiškai itin inertiškas − atsparus korozijai, vandens bei kitam aplinkos poveikiui ir daugeliui cheminių atakų, nereaguoja su maisto medžiagomis, labai aukštos elektrinės varžos.

Iš stiklo galima formuoti itin lygius, dujoms bei skysčiams nelaidžius paviršius.

Stiklas yra trapus, tačiau trapumas ir kitos fizikinės savybės gali būti keičiamos dedant atitinkamų priemaišų (chemiškai), laminuojat ar kitaip apdorojant paviršių, veikiant aukštoje temperatūroje. Tokiu būdu gaunamos kitos stiklo rūšys: spalvotas stiklas, krištolas, neperšaunamas stiklas, grūdintas stiklas, automobilių priekinis stiklas (angl. *windshield*), garso-izoliacinis stiklas, stiklo-keramika, pluoštinis stiklas, poliarizuotas stiklas, optinis stiklas.

Buitinis stiklas daugiausiai sudarytas iš silicio dioksido (SiO2), kaip ir kvarcas ar smėlis (polikristalinė forma). Gryno silicio dioksido virimo temperatūra yra labai aukšta − apie 2000 °C, todėl gaminant stiklą į smėlį įmaišoma sodos (natrio karbonatas, Na2CO3), kuri sumažina mišinio virimo temperatūrą iki 1000 °C. Soda padaro mišinį tirpų vandenyje, todėl dar įmaišoma kalcio oksido (CaO), atstatančio netirpumą.

Stiklas dar yra vadinamas „kietuoju skysčiu“: stiklo struktūra yra tik dalinai kristalinė – jo kristalai netaisyklingos formos, panašūs į vandens ledo būsenoje. Stiklas neturi ir griežtai apibrėžtos užšalimo temperatūros − jo kristalai gali pradėti migruoti vienas kito atžvilgiu ir nepasiekus lydymosi temperatūros.

Mokslininkai iki šiol ginčijasi, kas iš tiesų yra stiklas – superšaltas skystis, ar kristalas. Stiklas užima tarpinę poziciją tarp šių dviejų būsenų.

## Šaltiniai

Vikicitatos
# Monarchas

**Monarchas** (iš gr. *μόνος –* „vienas“ + *αρχός* *–* „valdytojas“) – valstybės valdovas arba vadovas, paprastai paveldintis valdžią ar kartais renkamas ir valdantis iki gyvenimo pabaigos arba kol atsisako sosto. Monarchai būna iš aristokratų giminės. Valstybėje paprastai egzistuoja įstatymų (senovinėse monarchijose – papročių) sistema, reguliuojanti monarcho galias, įžengimą į sostą ir kitus susijusius dalykus. Tokia valdymo sistema vadinama *monarchija*.

Senovėje monarchai būdavo vienvaldžiai valdytojai, nors realią jų valdžią kartais ribodavo galingi jų vasalai, hercogų tarybos ir pan., papročiai, tradicijos ir kitos institucijos. Šiuolaikiniai monarchai (konstitucinėse monarchijose) dažnai tėra reprezentaciniai asmenys, kurie neturi realių valdymo galių.

## Išimtys

* Andoros kunigaikštystė. Formaliai ji gali būti laikoma diarchija, kadangi Andoros valstybė turi du lygiateisius valstybės vadovus, vadinamus *koprincais* (bendrakunigaikščiais) – Urgelo arkivyskupą ir Prancūzijos valstybės vadovą. Anksčiau, kai Prancūziją valdė karaliai, Prancūzijos karalius būdavo ir Andoros koprincas. Dabar, kai Prancūzija yra respublika, Prancūzijos prezidentas kartu yra ir Andoros koprincas.
* Malaizijos federalinė konstitucinė renkama monarchija. Valstybės vadovas yra *Yang di-Pertuan Agong*, šis titulas paprastai verčiamas „karalius“. Malaizijos karalius renkamas penkeriems metams iš devynių Malaizijos sultonų. Malaizijos federaciją sudaro 13 valstijų ir 3 federalinės teritorijos. Devynios Malaizijos valstijos yra sultonatai, kuriuos valdo monarchai sultonai, paveldintys savo titulą. Visos Malaizijos karalių renka šie sultonai iš savo tarpo.
* Vatikanas. Vatikaną valdo iki gyvos galvos renkamas popiežius. Nuo kitų monarchijų skiriasi tuo, kad popiežiumi gali būti bet kuris vyras, nepriklausomai, ar jis aristokratas, ar ne.
* Monarchijomis nėra laikomos valdymo sistemos, kur valstybę valdo diktatorius, perėmęs pareigas iš tėvo diktatoriaus.

## Šaltiniai
# Kodinis pavadinimas

**Kodinis pavadinimas** – žodis ar žodžių grupė, skirta kokiam nors objektui pavadinti, ypač siekiant nuslėpti šio objekto tapatybę.

Manoma, kad pirmasis kodinius pavadinimus karinėms operacijoms vadinti ėmė naudoti Vokietijos Generalinis štabas besibaigiant Pirmajam pasauliniam karui (1917-18 m.). Šie pavadinimai visų pirma turėjo padidinti saugumą, tačiau taip pat palengvino kalbą apie operacijas. Be to, parinkti kodiniai pavadinimai turėjo būti ne tik įsimenami, bet ir įkvepiantys.

## Išnašos
# Jorkai

Jorkų rožė
**Jorkai** (angl. *York, House of York*) – Anglijos karališkoji giminė, Plantagenetų giminės atšaka.

## Istorija

Dinastijos pradininku laikomas karaliaus Eduardo III (1327-1377 m.) penktasis sūnus Edmundas iš Langlio, kuriam 1385 m. buvo suteiktas Jorko kunigaikščio titulas. Edmundo sūnaus Eduardo sūnėnas Ričardas Jorkietis, kurio motina buvo Eduardo III antrojo sūnaus Lionelio įpėdinė, pirmasis iš Jorkų pareiškė pretenzijas į sostą. Tam pritarė Parlamentas, neprieštaravo tuomet valdęs psichikos liga sergantis karalius Henrikas VI iš kitos Plantagenetų giminės atšakos Lankasterių giminės, bet pasipriešino karalienė Margarita Anžu, norėjusi, kad karaliumi taptų jos sūnus Velso princas Eduardas. Kilo Baltosios ir Raudonosios rožių karas (1455–1485 m.), taip pavadintas pagal Jorkų herbe buvusią baltą, o Lankasterių – raudoną rožes. Ričardas Jorkietis pasiskelbė lordu protektoriumi ir sosto įpėdiniu, bet 1460 m. žuvo Vakefildo mūšyje.

## Anglijos karaliai

Pirmuoju Jorkų dinastijos karaliumi tapo Ričardo Jorkiečio sūnus Eduardas IV, kuris 1461 m. nuvertė Henriką VI. Iki 1471 m. iškiliausi Lankasteriai žuvo, jų svarbiausi patarėjai nuėjo tarnauti Eduardui IV. 1483 m. mirus Eduardui IV sostą paveldėjo jo mažametis sūnus Eduardas. Regentu paskirtas Eduardo IV jaunesnysis brolis Ričardas netrukus jaunąjį karalių ir jaunesnįjį jo brolį įkalino, o vėliau, manoma, nužudė Londono Taueryje ir 1483 m. birželio pasiskelbė karaliumi Ričardu III. Sosto uzurpavimas Jorkų dinastiją pražudė. Tokio žingsnio nepripažinę Eduardo IV dvariškiai sutiko karaliumi pripažinti Lankasterių kandidatą Ričmondo erlą Henriką Tiudorą, jei jis ves Eduardo IV dukterį Elžbietą. 1485 m. rugpjūčio mėn. Bosvorto mūšyje su Lankasteriais Ričardas III žuvo. Sostas atiteko Henrikui Tiudorui.

Tarp paskutinių Jorkų pažymėtini Ričardo III įpėdiniai Sofolko kunigaikštystis Edmundas Polis ir Devono erlas Henris Kurtenė (vadinamieji Baltieji Jorkai), kuriuos įsakė suimti ir nužudyti paranojiškai įtarus karalius Henrikas VIII.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prieš tai: **Lankasteriai** |  **Anglijos karalystės karalius** 1461-1485 | Po to: **Tudorai** |

## Šaltiniai
# Pekčės dinastija

Auksinė Pekčės valdovu diadema
**Pekčės dinastija** – Korėjoje 18 m. pr. m. e. – 660 m. egzistavusios Pekčės karalystės valdovų dinastija. Tai buvo paveldima dinastija, ir visi jos nariai priklausė *Pujo* (夫餘 / 부여 – *Buyeo*) giminei.

Valdovai Kinijos ir Kogurio pavyzdžiu tituluodavosi karaliais *wang* (王 / 왕) bei didžiaisiais karaliais *daewang* (大王 / 대왕).

Kaip ir kitų Pietinės Korėjos valstybių valdovai, Pekčės karaliai dėvėdavo auksinį galvos papuošalą. Pekčėje buvo naudojamos auksinius medžius vaizduojančios diademos, tvirtinamos prie valdovo galvos šonų. Tokiu atveju jos primindavo ragus ir greičiausiai kilo iš altajaus tautų šamanistinių tikėjimų ir pirmųjų valdovų tapatinimo su garbinamais gyvūnais.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | **Vardas** | **Hangul** | **Kinų raštas** | **Valdymo laikotarpis** | **Asmeninis vardas** | **Tėvas** | **Kiti įvardijimai** |
| 1 | Onjo | 온조 | 溫祚 | 18 BCE – 29 CE |  | Džiumong, Kogurio įkūrėjas |  |
| 2 | Daru | 다루 | 多婁 | 29–77 |  | Onjo |
| 3 | Giru | 기루 | 己婁 | 77–128 |  | Daru |
| 4 | Gaeru | 개루 | 蓋婁 | 128–166 |  | Giru |
| 5 | Chogo | 초고 | 肖古 | 166–214 |  | Gaeru | Sogo (소고왕, 素古王) |
| 6 | Gusu | 구수 | 仇首 | 214–234 |  | Chogo | Guisu (귀수왕, 貴須王) |
| 7 | Saban | 사반 | 沙泮 | 234 |  | Gusu | Sai (사이왕, 沙伊王) |
| 8 | Goi | 고이 | 古爾 | 234–286 |  | Gaeru | Gui (구이군, 久爾君) |
| 9 | Chaekgye | 책계 | 責稽 | 286–298 |  | Goi | Cheonggye (청계왕, 靑稽王) |
| 10 | Bunseo | 분서 | 汾西 | 298–304 |  | Chaekgye |
| 11 | Biryu | 비류 | 比流 | 304–344 |  | Gusu |
| 12 | Gye | 계 | 契 | 344–346 |  | Bunseo |
| 13 | Geunchogo | 근초고 | 近肖古 | 346–375 |  | Biryu | Chogo (초고왕, 肖古王), Sokgo (속고왕, 速古王) |
| 14 | Geungusu | 근구수 | 近仇首 | 375–384 |  | Geunchogo | Guisu (귀수왕, 貴首王) |
| 15 | Chimnyu | 침류 | 枕流 | 384–385 |  | Geungusu |
| 16 | Jinsa | 진사 | 辰斯 | 385–392 |  | Geungusu | Buyeohui (부여휘, 扶餘暉) |
| 17 | Asin | 아신 | 阿莘 | 392–405 |  | Chimnyu | Aha (아화왕, 阿華王) |
| 18 | Jeonji | 전지 | 腆支 | 405–420 |  | Asin | Jikji (직지왕, 直支王), Jinji (진지왕, 眞支王) |
| 19 | Guisin | 구이신 | 久爾辛 | 420–427 |  | Jeonji |
| 20 | Biyu | 비유 | 毗有 | 427–454 |  | Guisin | Yeobi (여비, 餘毗) |
| 21 | Gaero | 개로 | 蓋鹵 | 454–475 | Gyeongsa (경사, 慶司), Gyeong (경, 慶) | Biyu | Yeogyeong (여경, 餘慶) |
| 22 | Munju | 문주 | 文周 | 475–477 | Modo (모도, 牟都), Do (도, 都) | Gaero |
| 23 | Samgeun | 삼근 | 三斤 | 477–479 | Samgeun (삼근, 三斤), Imgeol (임걸, 壬乞), Samgeol (삼걸, 三乞) | Munju | Mungeun (문근왕, 文斤王) |
| 24 | Dongseong | 동성 | 東城 | 479–501 | Modae (모대, 牟大), Mamo (마모, 摩牟) | Samgeum pusbrolis |
| 25 | Muryeong | 무령 | 武寧 | 501–523 | Sama (사마, 斯麻/斯摩), Yung (융, 隆) | Dongseong | Sama (사마왕, 斯麻王), Do (도왕, 嶋王), Horyeong (호령왕, 虎寧王) |
| 26 | Seong | 성 | 聖 | 523–554 | Myeong (명, 明) | Muryeong | Myeong (명왕, 明王), Seongmyeong (성명왕, 聖明王) |
| 27 | Wideok | 위덕 | 威德 | 554–598 | Chang (창, 昌) | Seong | Chang (창왕, 昌王) |
| 28 | Hye | 혜 | 惠 | 598–599 | Gye (계, 季) | Seong | Heon (헌왕, 獻王) |
| 29 | Beop | 법 | 法 | 599–600 | Hye |
| 30 | Mu | 무 | 武 | 600–641 | Jang (장, 璋), Seodong (서동, 薯童) | Wideok | Mugang (무강왕, 武康王), Mugwang (무광왕,武廣王) |
| 31 | Uija | 의자 | 義慈 | 641–660 |  | Mu |
# Valua

|  |
| --- |
| **Prancūzijos istorija** |
| Galija (Keltai) |
| *Romos imperija* |
| Frankų valstybė (Merovingai) |
| Frankų imperija (V. Frankai) |
| Karolingai > Robertinai |
| Prancūzijos karalystė: |
| Kapetingai > Valua > Burbonai |
| Didžioji Prancūzijos revoliucija |
| Pirmoji Respublika |
| Pirmoji imperija |
| Liepos monarchija |
| Burbonų Restauracija |
| Antroji Respublika |
| Antroji imperija |
| Trečioji Respublika |
| Viši režimas |
| Ketvirtoji Respublika |
| Penktoji Respublika |
| **Istoriniai regionai** |

Valua herbas

**Valua** (pranc. *Dynastie des Valois*) – Prancūzijos karalių dinastija, valdžiusi 1328–1589 m. Kapetingų dinastijos atšaka, iki 1328 m. valdžiusi Valua grafystę. Valua atstovas Liudvikas XI iš esmės baigė vienyti Prancūziją, o valdant Pranciškui I ėmė klostytis absoliutizmas. Nužudžius karalių Henriką Valua, Prancūzijoje įsigalėjo kita Kapetingų atšaka – Burbonų dinastija.

Pagrindinė Valua linija buvo Prancūzijos karalių dinastija. Egzistavo ir keletas kitų atšakų:

* Burgundijos Valua – dinastija, kilusi iš Jono Gerojo sūnaus Pilypo Narsiojo. 1342–1477 m. ši atšaka valdė Burgundijos kunigaikštystę, taip pat išplėtė savo dinastinę valdžią į daugybę kitų valstybėlių;
* Nivernės Valua – dinastija, kilusi iš Burgundijos Valua. 1404–1491 ši atšaka valdė Nivernė grafystę.

## Sąrašas

| **Vardas** | **Valdymo metai** | **Titulai** | **Paveikslėlis** |
| --- | --- | --- | --- |
| **Valua dinastija** |
| Pilypas VI Valua *Philippe VI de France de Valois* | 1328–1350 | Prancūzijos karalius |  |
| Jonas II Gerasis *Jean II de France le Bon* | 1350–1364 | Prancūzijos karalius |  |
| Karolis V Išmintingasis *Charles V de France le Sage* | 1364–1380 | Prancūzijos karalius |  |
| Karolis VI Mylimasis, vėliau Pamišėlis *Charles VI de France le Bien-Aimé* arba *le Fol* | 1380–1422 | Prancūzijos karalius |  |
| Karolis VII Nugalėtojas *Charles VII de France le Bien-Servi* arba *le Victorieux* | 1422–1461 | Prancūzijos karalius |  |
| Liudvikas XI Atsargusis *Louis XI le Prudent* arba *l’Arachne* | 1461–1483 | Prancūzijos karalius |  |
| Karolis VIII Maloningasis *Charles VIII de France l’Affable* | 1483–1498 | Prancūzijos karalius |  |
| Liudvikas XII Tautos tėvas *Louis XII le Père du Peuple* | 1498–1515 | Prancūzijos karalius |  |
| Pranciškus I *François Ier de France* | 1515–1547 | Prancūzijos karalius |  |
| Henrikas II Prancūzas *Henri II de France* | 1547–1559 | Prancūzijos karalius ir Bretanės kunigaikštis |  |
| Pranciškus II Prancūzas *François II de France* | 1559–1560 | Prancūzijos karalius |  |
| Karolis IX Maksimilijonas *Charles IX de France* | 1560–1574 | Prancūzijos karalius |  |
| Henrikas Valua *Henri III de France* | 1574–1589 | Prancūzijos karalius |  |

## Šaltiniai
# Liaohė

| Liaohė |
| --- |
|  Liaohė žiemą |
| **Ilgis** | su Siliaohė1430 km |
| **Baseino plotas** | 231 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 630 m³/s |
| **Ištakos** | Siliaohė ir Sinkaihė |
| **Žiotys** | Geltonoji jūra |
| **Šalys** |  Kinija (Liaoningas) |

**Liaohė** (kin. 辽河, pinyin: *Liao He*) – upė šiaurės rytų Kinijoje, ilgiausia pietų Mandžiūrijoje. Prasideda Vidinėje Mongolijoje, susiliejus Siliaohė ir Sinkaihė upėms. Teka į pietryčius Liaoningo provincija, daugiausia Sunliao lyguma. Įteka į Geltonosios jūros Liaodongo įlanką (Bohajaus įlankos dalis).

Didžiausi intakai – Liuhė (dešinysis), Hunhė (kairysis).

Liaohė baseinas
Upė vandeninga, vasarą neretai smarkiai patvinsta. Neša daug liosinių nešmenų. Vanduo naudojamas drėkinimui. Laivuojama nuo Šuanliao miesto. Prie Liaohė žiočių įsikūręs Ingkou miestas.

## Šaltiniai
# Amudarja

| Amudarja |
| --- |
|  Amudarja Turkmėnistane |
| **Ilgis** | 1415 km |
| **Baseino plotas** | 309 000 km² |
| **Ištakos** | Pamyras |
| **Žiotys** | Aralas |
| **Šalys** |  Tadžikija  Afganistanas  Uzbekija  Turkmėnija |
|  |
|  **Vikiteka** | Amudarja |

**Amudarja** (uzb. *Amudaryo*, pers. آمودریا = *Āmūdaryā*, turkm. *Amyderýa*, senovėje: *Oxus, Jayhun, Dgihun*) – upė Vidurinėje Azijoje. Ilgis 1415 km (su Piandžu 2540 km). Prasideda Tadžikistano ir Afganistano pasienyje, susiliejus Vachšo ir Piandžo upėms, prasidedančioms Pamyre. Teka į vakarus ir šiaurės vakarus Uzbekijos-Afganistano, Turkmėnijos-Afganistano sienomis, toliau per Turkmėniją, dalį teritorijos Turkmėnijos-Uzbekijos siena ir likusią dalį per Uzbekiją. Seniau įtekėjo į Aralo ežerą ir sudarė deltą (dabar beveik nebepasiekia).

Upės baseiną galima skirstyti į dvi dalis: kalnų ir lygumų. Lyguminis baseinas driekiasi Karakumų ir Kyzylkumo dykumomis. Daug kur keičia vagą. Istoriniai šaltiniai mini, kad Amudarja tekėdavo į Kaspijos jūrą, arba ir į Kaspiją, ir į Aralą.

Didžiausi intakai: Kafirniganas, Surchandarja (dešinieji), Kundūzas (kairysis).

XX a. antrojoje pusėje upės debitas ties Kerkiu buvo apie 2000 m³/s (didžiausias – 9060 m³/s, minimalus – 420 m³/s). Pavasarį patvinsta. Vanduo pasižymi dideliu drumstumu (3,3 kg/m³). Žemupys didžiąją metų dalį sausas (dėl to senka Aralo ežeras), o žiemą užšąla. Laivyba nuo Čardžou.

Labai intensyviai naudojama medvilnės laukų drėkinimui. Nuo Amudarjos atsišakoja Karakumų kanalas – drėkinantis visą pietų Turkmėnistaną. Amu Bucharos kanalas drėkina centrinį Uzbekistaną. Maitina Sarykamyšo ežerą. Svarbiausi pakrančių miestai: Termezas, Nukusas (Uzbekija), Kerkis, Čardžou (Turkmėnija).

## Šaltiniai
# Žangžungas

|  |
| --- |
| **Tibeto istorija** |
| Tibeto priešistorė |
| Žanžungai, Supi, Monjulas, Dongnu, Fanas, Tujuhunas, Jarlungai |
| Tibeto imperija (Njatrių dinastija) |
| Tibeto kunigaikštystės |
| *Yuan dinastija* |
| Phagmodų dinastija |
| Tibeto dalailamos |
| Chošutų chanatas |
| *Čing dinastija* (Tibetas) |
| Tibetas 1911-1950 m. |
| *KLR* (Tibeto autonominis regionas) |
| **Tibeto ist. regionai ir provincijos:** |
| U-cangas, Amdo, Khamas, Čangtangas, Ladakas, Baltijulas, Ngaris, A. Himalajai, Sikimas, Butanas, Monjulas |

**Žangžungas** arba Šangšungas (tibet. ཞང་ཞུང  = *Xangxung*) – valstybė, gyvavusi vakarų ir šiaurės vakarų Tibete ikibudistiniu laikotarpiu. Tuo metu karalystėje vyravo bon tikyba. Apie Žangžungą daugiausia rašoma senuosiuose tibetiečių tekstuose.

Pasak bon tekstų (kurie užrašyti jau budistiniu laikotarpiu), Žangžungas buvo sudarytas iš 18 karalysčių. Tačiau nėra jokių, netgi mitologinių, ankstyvųjų Žangžungo valdovų sąrašų. Rasta maždaug VII–X a. įrašų, užrašytų, kaip teigiama žangžungo kalba, tačiau jų interpretavimas kėblus. Bon adeptų teigimu, Žangžunge, tūkstantmetį prieš Sidhartą Gautamą, gyveno išminčius Tonpa Šenrabas, mokęs astrologijos, medicinos, sukūręs Žangžungo raštą. Kiti tibetiečių mokslininkai, pvz., Zurkharas Lodro Gjalpo datuoja Tonpa Šenrabą panašiu laikotarpiu kaip ir Sidhartą Gautamą.

Spėjama Žangžungo vieta – aplink Kailašo kalną vakarų Tibete. Nors šios valstybės (ar kultūros?) įtakos sfera galėjusi apimti visą Tibeto plokščiakalnį. Valstybės sostine laikomas Kjunglungas – gyvenvietė Satledžo upės slėnyje. Ši vietovė bon tekstuose dažnai siejama su Šambala (Olmolungringu).

Archeologinių Žangžungo įrodymų trūksta. Pastaruoju metu bandoma sieti Čangtango geležies amžiaus radinius (ant bokštų įkurtas tvirtoves, pilkapius, žirgų petroglifus ir kt.) su Žangžungu. Iškelta teorijų apie galimai indoarijišką Žangžungo kultūros kilmę (aukojimo apeigų svarba bon tikyboje kaip ir zoroastrizme ar vedizme, pavadinimo *tagzig* sąsajos su Tadžikijos pavadinimu ir kt.).

Žangžungas, užkariautas Tibeto imperijos
Žangžungas žlugo VII–VIII a., kai jį užkariavo iš Jarlungo slėnio kilusi Jarlungų dinastija. Pasak „Tangų knygos“, Žangžungą 634 m. užkariavo Jarlungų valdovas Songcenas Gampo, susivienijęs su čiangų gentimis. Valdant Mangsong Mangcenui, Žangžungas 677 m. dar surengė sukilimą, bet jis buvo numalšintas.

## Šaltiniai
# Sostinė

**Sostinė** (< liet. *sostas*) – valstybės suvereno rezidavimo vieta (demokratijose – parlamento, monarchijose – monarcho). Paprastai sostinė ir vyriausybės rezidavimo vieta sutampa, nors yra ir išimčių, pavyzdžiui, Nyderlandai (sostinė Amsterdamas, vyriausybės rezidencija Hagoje). Paprastai valstybės sostinė įvardyta įstatymuose.

Sostinėmis dažnai vadinami ir teritorinių administracinių vienetų centrai. Žodis taip pat vartojamas nurodant tam tikros veiklos centrą, pavyzdžiui, „kultūros sostinė“, „pramogų sostinė“.

Sostinė dažniausiai įvardijama valstybės konstitucijoje. Sostinė dažniausiai yra didžiausias (pavyzdžiui, Maskva Rusijoje) ar vienas didžiausių (Kitas Ekvadore) valstybės miestų. Dažnai valstybių sostinės yra ir seniausi miestai: Atėnai Graikijoje, Roma Italijoje. Seniausia iš dabartinių sostinių yra Damaskas Sirijoje. Yra specialiai statytų sostinių, tarp jų – Brazilija Brazilijoje, Kanbera Australijoje, Abudža Nigerijoje, Dodoma Tanzanijoje. Kai kur sostinė sudaro specialų administracinį vienetą (Ulan Batoras Mongolijoje).

## Taip pat skaitykite

* Valstybių sostinės

## Išnašos

## Nuorodos

* Sostinė – iš „žodžių sodo“ Archyvuota kopija 2008-03-21 iš Wayback Machine projekto.

Vikižodynas
# Kupeliavimas

Laboratorinis kupelis po kupeliavimo- priemaišos susigėrė į keramiką, o švarus metalas susikaupė lašelyje.
Šaltas kupelis su aukso rutuliuku po kupeliavimo. Geltona masė aplink - švino junginiai. Žalsvos dėmės - kiti metalai išplauti iš aukso kupeliavimo metu. Apačioje matosi neišnaudota, švari kupelio masė.
**Kupeliavimas** – metalurginis gryninimo procesas, kai rūdos ar metalų lydiniai yra veikiami aukšta temperatūra ir kontroliuojamose sąlygose, siekiant atskirti tauriuosius metalus, tokius kaip auksas ar sidabras, nuo netauriųjų metalų ir pusmetalių, tokių kaip švinas, varis, cinkas, arsenas, bismutas ar stibis. Procesas paremtas tuo, kad brangieji metalai nesioksiduoja ir chemiškai nereaguoja taip stipriai kaip netaurieji metalai. Kontroliuojant temperatūrą, oro padavimą ir naudojant papildomas medžiagas, galima oksiduoti visas priemaišas iki šlako, kuris arba susirenka virš lydinio arba susigeria į tiglio medžiagą.

Jau nuo ankstyvojo bronzos amžiaus šis procesas buvo naudojamas sidabro gryninimui iš išlydytos švino rūdos, turtingos sidabru (Galeno). Viduramžiais ir Renesanso epochoje, kupeliavimas buvo vienas iš labiausiai paplitusių tauriųjų metalų gryninimo procesų. Nuo tų laikų kupeliavimas naudojamas kaip tiksliausias tauriųjų metalų kiekio nustatymo metodas. Tai ir dabar naudojamas metodas, kurį apibrėžia Lietuvos respublikos standartas LST EN ISO 11426 (tarptautinis atitikmuo ISO 11426).
# Upės delta

*Kitos reikšmės – Delta (reikšmės).*
Nilo delta iš kosmoso
**Delta** – upės žiočių tipas. Susiformuoja žemumoje upei nusodinant nešmenis. Iš nešmenų susidaro salos, todėl upės vaga skaidosi į protakas ir atšakas. Pavadinimas kilo dėl Nilo deltos panašumo į graikišką raidę Δ (*delta*). Deltos susiformavimą lemia keletas aplinkybių: upės mitybos režimas, gruntai, kuriais teka upė, nuotėkis, upės ir jūros potvynių režimas. Upių deltose susiklosto labai derlingi aliuviniai dirvožemiai, todėl tai svarbios žemdirbystės sritys.

Kai kurios didžiausios deltos:

* Gangos–Brahmaputros – 105 000 km²
* Amazonės – 100 000 km²
* Lenos – 28 500 km²
* Nilo – 24 000 km²
* Volgos – 19 000 km²

Kartais upės suformuoja ir vidines deltas, pavyzdžiui, Okavangas, išsiliedamas Kalahario dykumoje, vidinė Pyso-Atabaskos delta.

Vikižodynas
# 608 m.

**608** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Įvykiai

**Rugsėjis **Rugsėjo 15** d. – Popiežiumi išrinktas Šventasis Bonifacas IV (g. 550 m. - m. 615 m. gegužės 25 d.), popiežiaus pareigas ėjo iki 615 m. gegužės 25 d.

## Nuorodos
# Hakų kalba

|  |
| --- |
| Hakų kalba 客家話 *Hak-kâ-fa* |
| Kalbama | Kinija (Guangdongas), Taivanas, Pietryčių Azija, PAR, Surinamas ir kt. |
| Kalbančiųjų skaičius | >30 mln. |
| Kilmė | kinų-tibetiečių \*kinų \*\hakų** |
| Rašto sistemos | kinų raštas, lotynų raštas |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-2 | zh |
| ISO 639-3 | hak |

**Hakų kalba** (客家話 = *Hak-kâ-fa*) – kinų kalbos tarmių grupė (gali būti laikoma atskira kalba), vartojama hakų subetnoso. Paplitusi Kinijos pietrytinėje dalyje – daugiausia Guangdongo provincijoje, taip pat plačiai vartojama kinų, gyvenančių Tailande, Malaizijoje, Indonezijoje, Singapūre, Suriname, Filipinuose, Taivane, Pietų Afrikoje ir kt.

Išskiriamos 10 hakų tarmių:

* Huidžou
* Meidžou
* Uhua
* Singningo
* Pingjuano
* Dziaolingo
* Dabu
* Fengšuno
* Longjano
* Lufengo

Hakų kalbos tradicinio paplitimo regionas
Kaip ir kitos pietinės Kinijos dalies tarmės, hakų kalba yra išsaugojusi daug fonologinių senosios kinų kalbos elementų. Nors vartojama daugiausia kaip šnekamoji kalba, hakų kalba dar XIX a. lotynišku raidynu buvo išversta Biblija. Taip pat šiai kalbai pritaikytas ir kinų raštas (su papildomais ženklais). Taivane ši kalba dažnai naudojama viešuose užrašuose, spaudoje.

## Nuorodos

* `hak`Duomenys apie kodu „hak“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*