Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Pietinių ir šiaurinių dinastijų laikotarpis

| History of China |
| --- |
| **Kinijos istorija** |
| Legendiniai valdovai |
| Sia dinastija |
| Šangų dinastija |
| Džou dinastija |
| Činų dinastija |
| Hanų dinastija |
| Šešių dinastijų laikotarpis |
| Trys valstybės |
| Vakarų Dzin |
| Pietų ir šiaurės dinastijos |
| Sui dinastija |
| Tangų dinastija |
| 5 dinastijos ir 10 karalysčių |
| Songų dinastija |
| Juan dinastija |
| Mingų dinastija |
| Čingų dinastija |
| Kinijos Respublika |
| Kinijos Liaudies Respublika |

**Pietinių ir šiaurinių dinastijų laikotarpis** (南北朝, pinyin nánběicháo) – sumaišties laikotarpis Kinijos istorijoje nuo 420 iki 589 m., vienas iš vadinamųjų „viduramžių“ etapų, sekęs po Vakarų Dzin valstybės. Baigėsi Sui dinastijai suvienijus Kiniją.

Kai Vakarų Dzin nukariavo Han Džao valstybė, Dzin valdžia pabėgo iš šiaurinių rajonų į pietinius ir toliau valdė iš Dziankango. Ši jų valstybė paprastai vadinama **Rytų Dzin**. Pietuose valdžiusios valstybės tęsė kiniškas tradicijas.

Šiaurėje 304 – 439 m. gyvavo **Šešiolika valstybių**. Beveik visi jų valdovai buvo ne kinų, o stepių klajoklių tautelių (*Wu Hu* – „penkių barbarų“) kilmės.

Galima laikyti, kad Pietinių ir šiaurinių dinastijų laikotarpio tikroji pradžia yra pasibaigus Šešiolikos valstybių bei Rytų Dzin valdymui.

## Bendri laikotarpio bruožai

Nors šiaurėje valdė ne kinai, jie perėmė nemažai kinų kultūros elementų. Taip pat buvo asimiliuojamos pietuose gyvenusios ne kinų kilmės tautos.

Geografinių sąlygų skirtumai lėmė, kad Šiaurėje stiprėjo kavalerija, o Pietuose – karo laivynas. Kadangi kavalerijai buvo sunku kovoti Pietuose, o žirgų stokojantiems Pietums – Šiaurėje, abi Kinijos dalys tarpusavio santykiuose daugiau mažiau išlaikė pusiausvyrą.

Tobulėjo technika: išrastas parakas (tuo metu naudotas tik fejerverkams), karutis. Padaryta atradimų medicinoje, astronomijoje, kartografijoje.

Sparčiai plito ir populiarėjo budizmas.

## Šiaurinės dinastijos

Šiaurinėms dinastijoms (北朝, pinyin: běi cháo) priskiriamos **Šiaurės Vei** (Wei, 386–534 m.), **Rytų Vei** (534–550 m.) bei **Vakarų Vei** (535–556 m.), **Šiaurės Či** (Qi, 551–577 m.) bei **Šiaurės Džou** (557–581 m.).

## Pietinės dinastijos

Žlugusios Vakarų Dzin valstybės vyresnieji Dzin šeimos valdymą tęsė iš Dziankango. Įtakingos vietinės šeimos rėmė Langje kunigaikščio paskelbimą **Rytų Dzin** imperatoriumi Juaniu. Per visą egzistavimo laikotarpį Rytų Dzin valdžią nuolat ištikdavo krizės, stiprėdavo karinių sluoksnių valdžia. Paskutinis imperatorius į sostą atsisėdo 419 m., tačiau po metų turėjo jo atsisakyti Liu Ju naudai. Taip prasidėjo Song dinastijos valdymas (**Liu Song** valstybė, 420–479 m.). Po jos sekė **Pietų Či** (Qi, 479–502 m.), **Pietų Liang** (502–557 m.) ir **Čen** (Chen, 557–589 m.).
# Pietų Či

|  |
| --- |
| **南齊 Pietų Či** |
| buvusi karalystė |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **479 – 502** |  → |

 |
| Location of Karalystė (geltona) |
| **Sostinė** | Dziankangas |
| **Valdymo forma** | Monarchija |
| **Imperatorius** |
|  479-482 | Gaodi (Či) |
|  501-502 | Hedi (Či) |
|  |
| **Era** | Viduramžiai |
|  - Įkūrimas | 479 m., 479 |
|  - Nuverčia Liangų dinastija | 502 m. |
|  |

**Pietų Či dinastija** (kin. 南齊朝, pinyin: *Nán Qí cháo*) – kinų kilmės dinastija, 479–502 m. valdžiusi Pietų Kiniją (istorines Dzing, Jang, Liang, Dziao provincijas) bei Junanį, šiaurės Vietnamą.

## Istorija

Dinastijos dradininkas buvo Liu Song dinastijos karvedys Siao Daočengas, kuris nužudė paskutinįjį Liu Song imperatorių ir titulavosi Gaodi. Pirmieji dinastijos imperatoriai buvo stiprūs, sėkmingai kovojo su pagrindine prieše šiaurėje - Šiaurės Vei. Tačiau po imperatoriaus Vudi mirties 493 m. šalyje kilo suirutė. Imperatoriaus giminaitis Siao Luanas išžudė tiesioginius įpėdinius ir paėmė valdžią, tituluodamasis imperatoriumi Mingdi.

498 m. sostą paveldėjus Mingdi sūnui, šalyje nusirito sukilimų banga. Galiausiai 502 m. valdžią paėmė karvedys Siao Janas, kuris įkūrė Liangų dinastiją.

## Valdovai

* Gaodi (Siao Daočengas) – 557–559 m.
* Vudi (Siao Ze) – 559–566 m.
* Julinvangas (Siao Džaoje) – 559–568 m.
* Hailingvangas (Siao Džaovenas) – 559–568 m.
* Mingdi (Siao Luanas) – 569–582 m.
* Donghun (Siao Baojuanas) – 583–589 m.
* Hedi (Siao Baožongas) – 569–582 m.
# Čen dinastija

|  |
| --- |
| **陳朝 Čen dinastija** |
| buvusi karalystė |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **557 – 589** |  → |

 |
| Location of Karalystė (ruda) |
| **Sostinė** | Dziankangas |
| **Valdymo forma** | Monarchija |
| **Imperatorius** |
|  557–559 | Vudi (Čen) |
|  583–589 | Houdžu |
|  |
| **Era** | Viduramžiai |
|  - Įkūrimas | 557 m., 557 |
|  - Nukariauja Sui | 589 m. |
|  |

**Čen dinastija** (kin. 陳朝, pinyin: *Chén cháo*) – kinų dinastija, 557–587 m. valdžiusi Pietų Kiniją (istorines Dzing, Jang, Dziao provincijas) bei šiaurės Vietnamą.

## Istorija

Dinastijos dradininkas buvo Liangų karvedys Čen Basianas, kuris nuvertė Liangų imperatorių ir pats titulavosi Vudi. Tačiau jo valstybė buvo silpna, kadangi dinastijai nepavyko atstatyti seniau turėtų pozicijų Sičuane. Valstybei nuolat grėsė atakos iš šiaurės (Šiaurės Džou ir Šiaurės Či karalysčių) bei pietų (Čampos).

Vudi įpėdiniai Vendi ir Feidi trumpam atkūrė stabilumą ir klestėjimą, tačiau vėlesnis valdovas Siuandi pasižymėjo neveiklumu ir nesugebėjimu valdyti. Maža to, šiaurėje valdžią konsolidavo Či, o vėliau Sui dinastija, kuri spaudė Čen valstybę į kampą. 589 m. Sui nukariavo Čen ir taip galutinai suvienijo Kiniją į vientisą imperiją.

## Valdovai

* Vudi (Čen Basianas) – 557–559 m.
* Vendi (Čen Čianas) – 559–566 m.
* Feidi (Čen Bodzongas) – 559–568 m.
* Siuandi (Čen Siu) – 569–582 m.
* Houdžu (Čen Šubao) – 583–589 m.
# Šiaurės Vei

|  |
| --- |
| **北魏 Šiaurės Vei** |
| buvusi karalystė |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **386 – 535** |  →    → |

 |
| Location of Šiaurės Vei ir kitos valstybės apie 500 m. |
| **Sostinė** | Šengle (386-398) Pingčengas (398-493) Luojangas (493-534) Čanganas (534-535) |
| **Valdymo forma** | Monarchija |
|  |
| **Era** | Viduramžiai |
|  - Atsiskyrimas nuo Ankstyvosios Čin | 386 m., 386 |
|  - Skilimas | 535 m. |
|  |

**Šiaurės Vei** (kin. 北魏, pinyin: *Běi Wèi*) – svetimšalių valstybė, egzistavusi Šiaurės Kinijoje 385–534 m. Šios dinastijos valdomą valstybę sukūrė proto-mongolų tabgačų tauta.

Valstybės ištakos siejamos su Šengle apylinkėse egzistavusia tabgačų Dai karalyste (310–376), kuri ilgainiui buvo absorbuota į Ankstyvąją Čin. Tačiau šiai greitai nusilpus, tabgačai vėl atkūrė nepriklausomybę, šį kartą kaip Vei karalystė. Ši karalystė sparčiai stiprėjo. Šiaurėje ji kovojo su protomongolų Žužanų kaganatu, kurio klajoklius apie 402 m. išstūmė į stepę.

Pietuose Šiaurės Vei dinastija susidūrė su kinų dinastijomis, iš pradžių Liu Song (南宋, 420–478 m.), vėliau ją pakeitusiomis Pietų Či 南齊, 479–501 m.) ir Pietų Liang (梁, 502–556 m.) valstybėmis. 423 m. Tuoba Si (409–423 m.) iš Liu Song dinastijos atėmė Luoyang miestą ir apie 439 m. suvienijo visą šiaurinę Kiniją. Svarbiausias tabgačų valdovas buvo Tuoba Tao. Jo raiteliai 424-5, 429, 443, 449 ir 458 m. sėkmingai kovojo su žužanais.