Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mangas (gentis)

| Mangifera |
| --- |
|  Neprinokę mango vaisiai |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai *( Rosidae)* |
| Šeima: | Anakardiniai *( Anacardiaceae)* |
| Gentis: | Mangas *( Mangifera)* |

 |

**Mangas**, **mangamedis** (*Mangifera*) – anakardinių (*Anacardiaceae*) šeimos augalų gentis. Gentyje apie 35 rūšys. Vaismedis, vienas labiausiai kultivuojamų atogrąžų kraštuose, kilęs iš rytų Azijos – Mianmaro ir Asamo valstijos (Indija). Medis yra visažalis, 15-18 m aukščio, lapai iki 30 cm ilgio. Labiausiai paplitusios rūšies mangai - pailgi, su lygia oranžine odele, tačiau pasitaiko vaisių tamsiai žalios spalvos su raudonu šonu.

Vaisiai sveria iki 1,8-2,3 kg. Vaisiuose gausu vitaminų A, C ir D.

## Rūšys

* Aukštasis mangas (*Mangifera altissima*)
* *Mangifera applanata*
* Melsvasis mangas (*Mangifera caesia*)
* *Mangifera camptosperma*
* Kalimantaninis mangas (*Mangifera casturi*)
* *Mangifera decandra*
* Indonezinis mangas (*Mangifera foetida*)
* *Mangifera gedebe*
* *Mangifera griffithii*
* Indinis mangas (*Mangifera indica*)
* *Mangifera kemanga*
* *Mangifera laurina*
* *Mangifera longipes*
* *Mangifera macrocarpa*
* *Mangifera mekongensis*
* Kvapusis mangas (*Mangifera odorata*)
* Malaizinis mangas (*Mangifera pajang*)
* *Mangifera pentandra*
* *Mangifera persiciformis*
* *Mangifera quadrifida*
* *Mangifera siamensis*
* *Mangifera similis*
* *Mangifera swintonioides*
* *Mangifera sylvatica*
* *Mangifera torquenda*
* *Mangifera zeylanica*

Mango vaisiai
Mangamedžio žiedai
Žydintis mangamedis
# Kanalas

Laivybinis Birmingamo kanalas. Anglija
 *Kitos reikšmės – Kanalas (reikšmės).*
**Kanalas** (lot. *canalis* – vamzdis, latakas) – didelė dirbtinė atvira taisyklingos formos vaga vandeniui savaime tekėti; dirbtinė upė ar sąsiauris. Kanalai skirstomi į laivybinius ir irigacinius.

## Laivybiniai kanalai

Laivybiniai kanalai jungia du ar daugiau vandens telkinių, tarp kurių vyksta laivų eismas. Dalis tokių kanalų turi strateginę reikšmę ir sutrumpina laivų kelią keliais tūkstančiais kilometrų. Taip pat laivybiniai kanalai kasami, kad laivai galėtų apiplaukti laivybinėse upėse esančius krioklius, slenksčius ar užtvankas. Laivybiniuose kanaluose įrengiama šliuzų sistema, reguliuojanti vandens lygi jame, kadangi vandens telkinių, kuriuos jungia kanalas, aukštis virš jūros lygio neretai smarkiai skiriasi.

Svarbiausi pasaulio laivybiniai kanalai yra Panamos kanalas, Sueco kanalas, Didysis Kinijos kanalas, Kylio kanalas, Korinto kanalas, Reino-Dunojaus kanalas, Volgos-Dono kanalas.

Lietuvoje laivybos reikmėms iškastas Vilhelmo kanalas, be to, nesėkmingai buvo bandoma iškasti Ventos perkasą.

## Irigaciniai kanalai

Irigaciniai kanalai kasami tiekti vandenį (iš upių, ežerų, tvenkinių) vietovėms, kur yra vandens stygius. Vienas ilgiausių irigacinių kanalų pasaulyje yra Karakumų kanalas. Irigaciniu kanalu taip pat galima laikyti senovines vandentiekio sistemas – akvedukus.

Be to, dar išskiriami drenažo arba melioracijos kanalai, kuriais pašalinamas vandens perteklius iš supelkėjusių, drėgnų vietų (tokių kanalų daug Nyderlanduose, įvairių upių deltose).

Taip pat kasami vandens reguliaciniai kanalai, kuriais sujungiami du vandens telkiniai idant nuleisti vieno iš jų potvynio vandenis į kitą arba papildyti vandeniu sausuoju laikotarpiu. Lietuvoje tokio tipo yra Sanžilės kanalas. Šventosios-Nevėžio kanalas buvo iškastas papildyti Nevėžio debitą, Papio kanalas – papildyti Vokę, Banko kanalas – kaip sausinimo griovys.

## Šaltiniai

Vikižodynas
# Škotai

|  Škotai |
| --- |
| Škotų dūdmaišininkai tradiciniais rūbais |
| Gyventojų skaičius | 20 mln. |
| Populiacija šalyse |  Škotija:    4 459 071 (2001 m.)
 JAV: 9 365 490
 Kanada:   4 719 850
 Australija:   1 501 204
 Anglija:   795 000
 Argentina:   100 000  |
| Kalba (-os) | škotų gėlų, anglų, škotų |
| Religijos | protestantizmas, katalikybė |
| Giminingos etninės grupės | airiai, menksiečiai, valai, bretonai, kornai, anglai, norvegai, islandai, fareriečiai, Alsterio škotai |

**Škotai** (škot. gėl. *Gàidheal*, škotų kalba *Scots fowk*) – šiaurinėje Didžiosios Britanijos dalyje bei šalia esančiose salose gyvenanti tauta. Škotų tauta pradėjo formuotis po to, kai V–VI a. į piktų apgyvendintą kraštą atsikėlė keltai gėlai iš Airijos. Gėlai IX a. sukūrė Albos (Albano) karalystę, vėliau tapusią Škotijos karalyste. Dėl to škotais paprastai laikomi ir škotų gėlų kalba kalbantys Škotijos kalnų gyventojai. Vėliau į keltų gyvenamas sritis iš pietų ėmė keltis germanai anglosaksai, kurie buvo lygumose ( Lowlands) gyvenančios škotų dalies protėviai. Škotų tautos genezėje dalyvavo ir šiaurės germanai iš Skandinavijos pusiasalio

Škotų emigrantų palikuonys taip pat gyvena JAV, Kanadoje (4 mln.), Australijoje (0,5 mln.), Naujojoje Zelandijoje. Daugiausiai kalba anglų kalba. Nedidelė dalis kalba gėlų kalba ir škotų kalba (*Lallans*). Tikinčiųjų didžioji dalis protestantai, apie 15 proc. – katalikai.

## Išnašos
# Biotopas

**Biotopas** –aplinka, pasižyminti tam tikrais geografiniais, abiotiniais ir biotiniais požymiais, kurių reikia tam tikros rūšies organizmui išgyventi. Biotopu gali būti miškas, pieva, dykuma, koralinis rifas, pelkė ir pan. Biotopui būdinga vertikalioji struktūra: oro sluoksnis, augalijos ir gyvūnijos sluoksnis, dirvožemis, grunto uoliena, gruntinis vanduo. Biotopas ir biocenozė tarpusavyje susiję ir priklauso vienas nuo kito: keičiantis biocenozei keičiasi ir biotopas – neorganinis biocenozės komponentas.

Pirmasis biotopo sąvoką pavartojo mokslininkas F. Dalas 1903 m.

## Šaltiniai
# Molis (vienetas)

**Molis** (lot. *moles* – masė) – SI sistemos medžiagos kiekio vienetas. Žymimas **mol**.

Molis – medžiagos kiekis, kuriame yra vienas Avogadro skaičius atomų, molekulių, jonų arba kitų struktūrinių vienetų.

Nuo 2019 m. gegužės 20 d. Avogadro skaičius yra oficialiai apibrėžtas kaip 6,02214076×1023. Anksčiau jis buvo apibrėžtas kaip atomų kiekis 0,012kg anglies izotopo C12.

Vienas molis dujų normaliomis sąlygomis (t=0 °C; P=1,013×105Pa) užima 22,4 litro.

## Šaltiniai
# Taivano sąsiauris

Taivano sąsiauris
**Taivano sąsiauris** (kin. 臺灣海峽, pinyin: *Táiwān Hǎixiá*), arba **Formozos sąsiauris** – 180 km pločio sąsiauris tarp Kinijos ir Taivano salos. Jis priklauso Pietų Kinijos jūrai ir jungia ją su Rytų Kinijos jūra šiaurės rytuose. Siauriausioje vietoje sąsiauris yra 130 km pločio.

2002 m. Kinijos politikų pasiūlyta nutiesti tunelį po Taivano sąsiauriu sujungiant Fudžou ir Taipėjų. Trumpiausias siūlytas maršrutas siektų apie 126 km. Kaip alternatyvus maršrutas, pasiūlytas sprendimas sujungti tarpines salas tiltais. Be milžiniškų išlaidų ir didžiulio masto logistinių iššūkių, tokiam projektui reikėtų Taivano vyriausybės pritarimo, bet tokia jungtis Taivane sutikta kaip propaganda ir atmesta dėl poveikio šalies suverenitetui ir saugumui.

## Išnašos
# Izolinija

Topografiniame žemėlapyje izolinijomis pažymėtas reljefas.
**Izolinija** - linija, jungianti vienodos reikšmės taškus plokštumoje. Pavyzdžiui, vandens telkinio vienodo gylio taškus žemėlapyje jungianti linija vadinama izobata. Kiti izolinijų pavyzdžiai: izohipsė, izobarė, izoterma. Idealios izolinijos kraštuotoje plokštumoje gali nusitiesti iki susilietimo su plokštuma kraštų arba sudaryti uždarus kontūrus. Idealios izolinijos uždaroje plokštumoje (pavyzdžiui, sferoje) sudaro tik uždarus kontūrus. Izolinijos problema iškyla tada, kai plokštumoje vienodos reikšmės taškai sudaro plotą, o ne liniją. Informaciškai apkrautoje plokštumoje, nelikus vietos žymėti izoploto, per jo kontūro vidurį pravedama izolinija. Pavyzdžiui, esant vietovėje idealiai plokščiai 100 metrų kalno viršūnei, ji bus žymima 100 metrų uždaro kontūro izohipse.
# Ledynas

**Ledynas** – didelė ledo sankaupa, dengianti didelius žemės plotus. Ledynas sudarytas iš daugiamečio ledo ir juda, veikiamas gravitacinės jėgos. Ledynų yra visuose žemynuose, išskyrus Australiją. Šiuo metu ledynai talpina tiek vandens, kiek užtektų pasaulio jūros lygį pakelti apie 75 metrus.

Su ledynais susijusios šios reljefo formos: galinės, šoninės, vidinės morenos, U formos slėniai, ozai, keimai, drumlinai ir kt.

 Perito Moreno ledynas Argentinoje.

## Ledynų tipai

Jostedalo ledynas Norvegijoje
Ledynai gali būti dviejų pagrindinių tipų:

* kalnų – dengia kalnuotas vietoves;
* kontinentiniai – dengia didelius žemės plotus (žemynus, salas ir pan.).

Per ledynmečius susiformuodavo dideli ledynų plotai, kartais uždengdami visą Žemės paviršių.

## Ledynų formavimasis

Ledynai formuojasi palaipsniui. Pirmiausiai pasninga, vėliau nugulęs sniegas dėl savo svorio virsta granuliuotu sniegu, kuris dar labiau suslėgtas virsta firnu. Firnas ilgiau paveiktas naujais sniego sluoksniais virsta ledyno ledu. Dėl tokio formavimosi eiliškumo, lede išlieka oro tarpų. Dėl šių oro intarpų ledyno ledas įgauna melsvą atspalvį. Jei iškrenta pakankamas sniego kiekis, ledynas pradeda slinkti, pakeliui užgriebdamas po ledu esantį gruntą.

## Ledynų judėjimas

Ledynų ledas, būdamas iki 50 m storio, elgiasi kaip lengvai skylanti kieta medžiaga. Kai pasiekia didesnį storį, šis ledas dėl slėgio pasidaro plastiškas ir pradeda tekėti. Ledynas yra sudarytas iš sluoksnių, kurių kontaktas – silpnesnio ledo sluoksniukas. Kai įtempis viršija laikomąjį sluoksniuko stiprį, sluoksniai pradeda judėti vienas kito atžvilgiu.
Kitas judėjimo būdas atsiranda dėl ledyno trinties į padą ir geoterminės Žemės energijos. Toks judėjimas gali būti labai lėtas, bet kai kur greitis pasiekia iki 800 m/metus.

Pagal JTO 2008 m. kovo 16 d. ataskaitą, ledynai tirpsta greičiau nei per praėjusius 5000 metų. Vidutinis tirpimo greitis 1980–1999 m. laikotarpyje buvęs apie 0,3 m per metus, iki 2006 m. pabaigos beveik dvigubai padidėjo. Skaičiuojant dešimtmečiais, daug ledynų gali visiškai pranykti.
# Subdukcija

**Subdukcija** – geologinis procesas, kai viena Žemės litosferos plokštė slenka po kita litosferos plokšte. Paprastai šis procesas stebimas okeaninės plokštės ir kontinentinės plokštės sandūroje. Okeaninė plokštė, būdama tankesnė, nes sudaryta iš tankesnių uolienų, palenda po kontinentine plokšte. Šioje sandūroje, vadinamoje **subdukcijos zonoje**, formuojasi giliavandenis lovys (dar vadinama įduba). Slinkdama gilyn į mantiją, okeaninė plokštė pradeda lydytis, o susidariusi magma kyla į Žemės paviršių. Tokiu būdu formuojasi arba kalnai su ugnikalniais, arba salų lankai. Subdukcijos zonose dažni žemės drebėjimai, cunamiai, ugnikalnių išsiveržimai.

## Šaltiniai
# Naujasis pasaulis

XVIII a. Naujojo pasaulio žemėlapis
**Naujasis pasaulis** (isp. *Nuevo Mundo*) – teritorijos, nepriklausančios Eurazijai ir Afrikai, t. y., Amerika ir Australija. Šiam pavadinimui atsiradus XV amžiaus antroje pusėje Amerika buvo nauja europiečiams, kurie buvo įpratę, kad pasaulį sudaro tik Europa, Azija ir Afrika (Senasis pasaulis).

## Kilmė

1493 m., Kristupui Kolumbui grįžus į Ispaniją iš pirmosios kelionės į Amerikas Peter Martyr d'Anghiera laiške pavadinimo Kolumbą „Naujojo pasaulio“ atradėju. Kitame laiške jis vėl paminėjo „Naująjį pasaulį“ (*orbo novo*). 1516 m. Martyr išleido savo veikalą, kurio pavadinimas prasidėjo *De orbe novo* („Apie Naująjį pasaulį“).
1524 m. terminas taip pat buvo panaudotas Giovanni da Verrazzano aprašant jo kelionę palei dabartinės JAV ir Kanados krantus.

Terminas „Naujasis pasaulis“ visuomet apima Amerikas ir gali apimti arba neapimti Australaziją, atsižvelgiant į kontekstą. Pvz., biologijoje kalbant apie Naujojo ir senojo pasaulio florą ir fauną, Australazija nepriskiriama nei prie Naujojo, nei prie Senojo pasaulio.

Gerokai prieš Kolumbo keliones Europoje egzistavo legendos apie kontinentus Vakaruose, už vandenyno. Pvz., skandinavų Didžioji Airija, (*Hvítramannaland* – „baltųjų žmonių šalis“); „šventųjų buveinė“, aplankyta Šv. Brendono, Klainferto abato, kaip aprašyta airių *Lismoro knygoje*; Velso legenda apie Madoką; Platono Atlantida.

## Taip pat skaitykite

* Vakarų pusrutulis
* Rytų pusrutulis
* Kristupas Kolumbas
* Ikikolumbinės kelionės į Ameriką

## Išnašos
# Salotos

Salotos

Vaisių salotos
**Salotos** – šaltas užkandis, kurio pagrindą sudaro įvairios smulkintos šviežios daržovės arba vaisiai ir uogos.

Lietuvių kalboje termiškai apdorotų daržovių salotos vadinamos **mišrainėmis**.

## Salotų rūšys

* Žaliosios salotos. Vartojamos šviežios daržovės.
* Įvairių daržovių salotos. Vartojami švieži ir konservuoti produktai, užpilti įvairiais užpilais.
* Vaisių salotos arba saldžiosios salotos. Vartojami švieži ir konservuoti vaisiai.

## Gamyba

Daržovių salotoms gaminti naudojamos šviežios, termiškai apdorotos bei konservuotos daržovės: salotos, agurkai, morkos, pomidorai, įvairūs kopūstai, ropės, špinatai, svogūnai, paprika ir daugelis kitų, taip pat žalumynai (krapai, petražolės, svogūnų laiškai), grybai. Užpilamos salotos grietine, augaliniu aliejumi, majonezu, actu. Pagardinimui tinka druska, cukrus, citrinos rūgštis, prieskoniai, krienai, garstyčios, virti kiaušiniai, sūris.

Vaisių salotos gaminamos taip pat kaip ir daržovių, tik parenkami joms tinkami užpilai ir prieskoniai. Vartojami švieži, džiovinti ir konservuoti vaisiai bei uogos.

## Vartojimas

Salotos valgomos kaip atskiras patiekalas – šaltas užkandis arba kaip garnyras prie mėsos, žuvies, bulvių patiekalų.

Vaisių salotos patiekiamas kaip užkandis ir kaip desertas, priklausomai nuo vartojamų vaisių bei užpilų.

## Šaltiniai
# Vakarų pasaulis

Vakarų pasaulis pagal Samuel P. Huntington, 1996
Vakarų pasaulis pagal James Bennett, 2017
**Vakarų pasaulis**, dar vadinamas **Vakarais**, pirmiausia reiškia įvairias Vakarų Europos, įskaitant Vidurio Europos šalis, Baltijos valstybes ir Vakarų Europos valstybių teritorijas, geografiškai esančias netoli Šiaurės Afrikos pakrantės, tokias kaip Madeira ir Kanarų salos, Šiaurės Amerikos ir Australazijos tautas bei valstybes; kai kuriais atvejais diskutuojama, ar Rytų Europa ir Lotynų Amerika taip pat priklauso Vakarams. Vakarų pasaulis taip pat vadinamas Ocidentu (iš lot. occidens – „leidimasis, saulėlydis, vakarai“) priešpriešoje Rytų pasauliui, vadinamam Orientu (iš lot. oriens – „kilmė, saulėtekis, rytai“). „Vakarų pasaulio“ apibrėžimai skiriasi priklausomai nuo konteksto ir perspektyvos; Vakarai yra kintanti sąvoka, sudaryta iš kultūrinės, politinės ir ekonominės įvairovės sinergijos tarp įvairių žmonių grupių, o ne griežtai apibrėžtas regionas su fiksuotomis sienomis ir nariais.

Šaltojo karo metu Vakarai tapatinti su kapitalistiniu ir demokratiniu pasauliu – Sovietų įtakos išvengusi Europos dalis ir JAV, netiesiogiai tai taip pat reiškė ir kitose pasaulio dalyse esančias valstybes, pvz., Australiją. „Vakarų“ priešingybė buvo vadinamasis „Rytų blokas“, o blokams nepriklausanti likusi pasaulio dalis vadinta Trečiuoju pasauliu.

Paprastai manoma, kad Vakarus vienija tam tikras visuomenės gyvenimo būdas ir kultūra.
# 2010 m. Čilės žemės drebėjimas

Drebėjimo epicentras
**2010 m. Čilės žemės drebėjimas** – žemės drebėjimas, įvykęs centrinėje Čilėje, Maulės regione, 2010 m. vasario 27 d. Prasidėjo 3:34 h vietos laiku ir truko 3 minutes. Epicentras – 8 km į vakarus nuo Kuranipės miestelio. Drebėjimo galia 8,3-8,5 Mw. Tai galingiausias žemės drebėjimas Čilėje po 1960 m. Valdivijos žemės drebėjimo, bei galingiausias pasaulyje po 2004 m. Indijos vandenyno žemės drebėjimo.

Drebėjimas buvo juntamas visoje Čilėje, tame tarpe sostinėje Santjage, daugelyje Argentinos miestų (Buenos Airėse, La Riochoje, Kordoboje, Mendosoje ir kt.), Peru mieste Ikoje. Drebėjimas sukėlė įvairaus masto nelaimes visoje vidurinėje Čilėje – Santjage, Konsepsjone, Konstitusjone, Lotoje, Arauke. Griuvo pastatai, sutrūkinėjo komunikacijų sistemų tinklas. Nukentėjo Santjago tarptautinis oro uostas. Dėl drebėjimo žuvo >300 žmonių, daug dingo be žinios. Daugiausia žuvusiųjų Maulės, Biobio, O’Higinso regionose, Santjago metropolinėje teritorijoje.

Netrukus po drebėjimo visame Ramiojo vandenyno regione paskelbtas cunamio pavojus. 2,6 m banga pasiekė Valparaisą, 2,34 m – Talkahuaną. Chuano Fernandeso salose dėl cunamio bangos žuvo keli žmonės. Pranešama apie vandens lygio pakilimus Prancūzijos Polinezijoje, Havajuose, kitur Okeanijoje, tačiau niekur didesnės žalos nepadaryta.

## Šaltiniai
# UTC+9

UTC+9 laiko juosta: mėlyna – žiemą, oranžinė – vasarą, geltona – visus metus
**UTC+9** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti devyniomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Rytų Sibirą, Rytų Aziją, Ramiojo vandenyno salas.

Išskiriamos šios UTC+9 laiko juostos zonos:

**Kaip standartinis laikas, visus metus Rytų Timoras
* Indonezija (rytai)
	+ Molukai, Irian Džaja
* Japonija
* Pietų Korėja
* Palau
* Rusija
	+ Irkutsko sritis, Buriatija

**Kaip vasaros laikas (pietų pusrutulyje) Australija
	+ Vakarų Australija

|  |  |
| --- | --- |
| **Laiko juostos** |  |
| UTC-12 · UTC-11 · UTC-10 · UTC-9:30 · UTC-9 · UTC-8 · UTC-7 · UTC-6 · UTC-5 · UTC-4:30 · UTC-4 · UTC-3:30 · UTC-3 · UTC-2:30 · UTC-2 · UTC-1 · UTC+0 · UTC+1 · UTC+2 · UTC+3 · UTC+3:30 · UTC+4 · UTC+4:30 · UTC+5 · UTC+5:30 · UTC+5:45 · UTC+6 · UTC+6:30 · UTC+7 · UTC+8 · UTC+8:30 · UTC+9 · UTC+9:30 · UTC+10 · UTC+10:30 · UTC+11 · UTC+11:30 · UTC+12 · UTC+12:45 · UTC+13 · UTC+13:45 · UTC+14 |