Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Fosforas

| Fosforas (P)
  |
| --- |
|  |
| Periodinė grupė |
Nemetalas
 |
| Atomo numeris | 15
  |
| Išvaizda |
?  |
| Atomo savybės
  |
| Atominė masė (Molinė masė) |
30,973761(2) а.m.v. (g/mol)
 |
| Atomo spindulys |
128 pm
 |
| Jonizacijos energija (pirmas elektronas) |
1011,8 kJ/mol (eV)
 |
| Elektronų konfigūracija | [Ne] 3s² 3p³
 |
| Cheminės savybės
  |
| Kovalentinis spindulys |
106 pm
 |
| Jono spindulys |
? pm
 |
| Elektroneigiamumas |
2,19 (pagal Polingą)
 |
| Elektrodo potencialas |
?
 |
| Oksidacijos laipsniai |
-3;+3;+5
 |
| Termodinaminės savybės
  |
| Tankis |
1,82 g/cm³ |
| Šiluminė talpa |
? J/(K·mol)
 |
| Šiluminis laidumas |
0,235 W/(m·K)
 |
| Lydymosi temperatūra |
317,3 K
 |
| Lydymosi šiluma |
0,63 kJ/mol
 |
| Virimo temperatūra |
553 K
 |
| Garavimo šiluma |
12,4 kJ/mol
 |
| Molinis tūris |
17,02 cm³/mol
 |
| Kristalinė gardelė
  |
| Kristalinė gardelė |
?
 |
| Gardelės periodas |
? Å
 |

**Fosforas** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **P**, eilės numeris 15.

Vienintelis stabilus izotopas yra 31P.

## Pavadinimo kilmė

Baltasis (geltonasis) fosforas tamsoje aiškiai šviečia. Ši savybė leido 1669 m. Hamburgo alchemikui ir vaistininkui *Hennig Brand* bei jo padėjėjui *Kunckel* atrasti šį elementą, todėl jis atitinkamai ir pavadintas: gr. phos – šviesa + *phoros* – nešantis.

## Istorija

Fosforą pirmasis 1669 m. išgavo alchemikas H. Brandas, jis kaitino šlapalo, kvarcinio smėlio ir anglies mišinį. 1743 m. buvo pasiūlytas pramoninis fosforo gavimo būdas, jį gaunant iš fosforito, kvarcinio smėlio ir anglies esant 1100–1300 °C temperatūrai.

## Paplitimas

Laisvas fosforas gamtoje nerandamas, jis būna pasiskirstęs mineraluose, daugiausiai fosfatuose, pvz., apatito, fosfarito, ambligonito, vivianito, ksenotimo, monacito ir kituose.

## Naudojimas

Raudonasis fosforas yra naudojamas degtukams, puslaidininkiams gaminti, taip pat metalurgijoje.

## Fosforas organizme

Kartu su kalciu fosforo yra kauluose ir dantyse. Taip pat jo, susijungusio su baltymais ir riebalais yra įvairiuose audiniuose. Medžiagų apykaitoje fosfatai svarbūs kaip energijos tiekėjai. Fosforo junginiai veikia genetinės informacijos perdavimo procesus. Sutrikus fosforo apykaitai, greičiau susergama rachitu, kraujagyslių ateroskleroze, jaučiamas nuovargis, protinis ir fizinis nedarbingumas.

Fosforo yra grūduose, ankštinėse daržovėse, riešutuose, žirniuose, avižų kruopose, žuvyje, piene, mėsoje.

## Literatūra

* Bronius Matulis, Vitalijus Janickis, Neringa Petrašauskienė. *Chemijos pagrindai .* Kaunas: Technologija, 2006, 309–310 p. ISBN 9955-25-108-5.

Vikižodynas
# Indoneziečių kalba

|  |
| --- |
| Indoneziečių kalba *Bahasa Indonesia* |
| Kalbama | Indonezija, Malaizija, Rytų Timoras |
| Kalbančiųjų skaičius | ~200 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | 8 |
| Kilmė | Austronezinės kalbos
Malajų-Polineziečių kalbos
Sundos-Sulavesio kalbos
Indoneziečių kalba |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Indonezija |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | id |
| ISO 639-2 | ind |
| ISO 639-3 | ind |
| Geografinis paplitimas |
|  |
|  Vikipedija **Indoneziečių kalba** |

**Indoneziečių kalba** (savivardis: *bahasa Indonesia*) – Indonezijos valstybinė kalba (nuo 1945 m.), priklausanti austronezinių kalbų šeimos, Sundos-Sulavesio kalbų atšakai. Indoneziečių kalba yra standartizuotas malajų kalbos dialektas. Šia kalba, kaip antrąja, laisvai kalba daugelis Indonezijos gyventojų (kaip pirmąją kalbą vartoja vietinę: Sulavesio, Javos, Sundos ar kt.). Tai Malajų salyno *lingua franca*. Ši kalba taip pat paplitusi Rytų Timore, Malaizijoje; ją vartoja išeiviai iš Indonezijos Nyderlanduose, Filipinuose, JAV. Indoneziečių kalba daugiau ar mažiau kalba ~ 200 mln. gyventojų. Naudoja lotynišką rašybą.

Į indoneziečių kalbą pateko nemažai žodžių iš olandų kalbos (*polisi* – policija, *kualitas* – kokybė, *kopi* – kava, *kantor* – kontora), portugalų kalbos (*gereja* – bažnyčia, *meja* – stalas), kinų, indų, arabų kalbų.

Dauguma raidžių tariama panašiai kaip lietuvių kalboje. Didesnės išimtys:

* v – tariama kaip f,
* j – tariama kaip dž,
* ny – tariama kap nj (n nosinis).

Daugelis žodžių kirčiuojami priešpaskutiniame skiemenyje.

## Nuorodos

* `ind`Duomenys apie kodu „ind“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* Indoneziečių kalbos frazės ir kita naudinga informacija Wikivoyage projekte
* Indoneziečių kalbos mokymas Archyvuota kopija 2011-08-30 iš Wayback Machine projekto.
# Dyvalis

| Dypavalis |
| --- |
| Nematerialusis pasaulio paveldas |
|

---

 |
| Rangoli dekoracijos, tradiciškai gaminamos Dyvalio proga

---

 |
| **Vieta** |  Indija |
| **Regionas**\*\* | APA |
| **Įrašas** | 2025 |
| **Nuorodos** |
|  | Nuoroda |
|  **Vikiteka:** | DyvalisVikiteka |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše. \*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą.
 |

**Dyvalis** arba **Dypavalis** (hind. दीवाली, दीपावली = *Dīvālī, Dīpāvalī*) – viena pagrindinių tradicinių indų švenčių, ypač svarbi hinduistams, sikhams ir džainams. Dyvalis, žinoma kaip „Šviesų pynė“, yra skirta pasidžiaugti gėrio pergale prieš blogį. Svarbiausias šventės akcentas – degamos lemputės, žvakės, dabar su ja siejami ir fejerverkai. Šventė trunka penkias dienas. Trečioji šventės diena visada yra pirmoji kartikos (tradicinio indų kalendoriaus mėnesio (spalis, lapkritis)) diena.

Per Dyvalį minimas dievo Ramos ir deivės Sytos grįžimas iš tremties į Ajodhją. Trečią dieną garbinama deivė Lakšmė. Ji laikoma turto globėja, todėl ši Dyvalio diena reikšminga verslininkams, bankininkams, prekybininkams. Sikhai per Dyvalį mini šeštojo guraus Hargobindo išvadavimą iš nelaisvės ir grįžimą į Amritsaro miestą.

Šventės pavadinimas *Dyvalis* yra įprastas Šiaurės Indijoje, o pietuose ji žinoma *Dypavalio* vardu.

## Šaltiniai
# Getúlio Vargas

| Getúlio Vargas |
| --- |
|  |
| Žetulijus Vargasas 1930 m. |
| Gimė | 1882 m. balandžio 19 d. Sao Borža, Pietų Rio Grandė, Brazilija |
| Mirė | 1954 m. rugpjūčio 24 d. (72 metai) Rio de Žaneiras, Brazilija |
| Tėvai | Manuel do Nascimento Vargas Cândida Dornelles Vargas |
| Sutuoktinis (-ė) | Darci Sarmanho |
| Vaikai | 5 |
| Brazilijos prezidentas |
| Ėjo pareigas | 1930 – 1945 |
| Ankstesnis | Júlio Prestes |
| Vėlesnis | José Linhares |
| Ėjo pareigas | 1951 – 1954 |
| Ankstesnis | Café Filho |
| Vėlesnis | Nicolás Bravo |
|  |
| Veikla | karininkas, teisininkas politikas |
|  |
|  **Vikiteka** | Getúlio Vargas |
| Parašas |
|  |

**Žetulijus Dornelesas Vargasas** (*Getúlio Dornelles Vargas*, 1882 m. balandžio 19 d. – 1954 m. rugpjūčio 24 d.) – Brazilijos karininkas, teisininkas ir politikas, ėjęs dusyk Brazilijos prezidento pareigas. Savo ilgoje ir kontroversiškoje karjeroje vykdė socialines ir ekonomines reformas norėdamas modernizuoti šalį, dėl to istorikų laikomas kaip vienas iš įtakingiausių XX amžiaus Brazilijos politikų.

## Biografija

Gimė šeimoje, kuri aktyviai dalyvavo Pietų Rio Grandės valstijos politikoje. Nusprendęs siekti karjeros kariuomenėje, į ją įstojo 1898 m. Palikęs kariuomenę, studijavo teisę Porto Alegrės teisės mokykloje.

Po 1908 m. įsitraukė į politiką. 1922 m. išrinktas į Brazilijos kongresą. 1926 m. tapo šalies finansų ministru, tada 1928 m. išrinktas Pietų Rio de Grandės valstijos gubernatoriumi. Nesėkmingai bandė dalyvauti 1930 m. prezidento rinkimuose, siūlydamas reformuoti šalies valdymą. Tačiau tų pačių metų spalį su liberalų parama surengė sukilimą, po kurio buvo nuversta tuometinė oligarchinė valdžia.

Tapęs laikinuoju šalies prezidentu, ėmėsi socialinių ir ekonominių reformų, įkūrė Švietimo ir darbo ministeriją, leido kurti profesines sąjungas.

Priėmus konstituciją 1934 m. išrinktas prezidentu. Stiprėjant komunistams ir fašistams, 1937 m. įvykdė valdžios perversmą, įkūrė vadinamąją Naująją valstybę, taip pradėdamas aštuonerius metus trukusią diktatūrą.

Nors laviravo tarp Jungtinių Amerikos Valstijų ir Nacistinės Vokietijos, 1942 m. rugpjūčio 22 d. paskelbė karą Ašies valstybėms, taip įtraukdamas Braziliją į Antrajį pasaulinį karą.

1945 m. Jungtinių Amerikos Valstijų remiami kariškiai G. Vargasą nuvertė.

1951 m. vėl išrinktas prezidentu tęsė savo politiką – nustatydamas valstybinį naftos gavybos monopolį apribojo užsienio kapitalo įtaką, gerino darbininkų padėtį.

1954 m. opozicijos verčiamas atsistatydinti, kariškiams grasinant valstybės perversmu nusižudė. Savo paliktame pomirtiniame laiškelyje rašė: „Tyliai žengiu pirmą žingsnį amžinybės kelyje. Pasitraukiu iš gyvenimo, kad įeičiau į istoriją“.

## Šaltiniai
# Austroneziečiai

Šiuolaikinis pasiskirstymas Austroneziečių kalbos**Austroneziečiai** – Indonezijos, Melanezijos, Polinezijos ir Madagaskaro tautų grupė, kurios tautos kalba austronezinėmis kalbomis, tačiau nesudaro kultūrinio ar rasinio vieneto.

Manoma, kad austronezinėmis kalbomis kalbančios tautos kilusios iš Taivano salos, į kurią jų protėviai persikėlė iš kontinentinės Azijos apie 10 000 - 6 000 m. pr. m. e.

## Nuorodos

* Austroneziečių migracijos
# Mjeiko salos

**Mjeiko salos** arba **Mergujo salos** – salų grupė Andamanų jūroje, Malakos pusiasalio pakrantėje. Priklauso Mianmaro Tanintairio provincijai. Plotas 3500 km². Salyną sudaro ~800 salų, salelų ir uolų. Sudarytos iš kalklamenio ir granito. Salas dengia tropiniai miškai, pakrantėse – paplūdimiai ir mangrovių sąžalynai. Aukštumos ir uolos iškyla iki 767 m. Tarp salų išsišakoję koralų rifai. Mjeiko salose gausu laukinių gyvūnų: tigrų, elnių, dramblių, beždžionių, šernų, įvairių paukščių.

Dauguma salų gyventojų yra mokenai, kurie verčiasi žvejyba, perlų rinkimu, žemdirbyste.
# Valiutų kursas

**Valiutos kursas** – kaina, mokama šalies valiuta už kitos šalies piniginį vienetą (kartais už 100 ar net daugiau vienetų).

## Pinigų keitimas

Pinigų keitimo punktai ar bankai nurodo, kiek nacionalinės valiutos reikės mokėti perkant ir kiek bus mokama parduodant vieną vienetą (jei kitų valstybių valiuta labai smulki, tai vietoje vieno vieneto nurodoma 100 ar daugiau vienetų) kitos valiutos. Kartais nurodoma ne nacionalinės valiutos vieno vieneto, o 100 ar dar daugiau vienetų kaina kitų valstybių valiutų atžvilgiu. Lietuvoje pinigų keitimu gali užsiimti tik bankai.

Jei pinigai greitai praranda savo vertę, jų bus norima atsisakyti, juos stengiantis pakeisti į kitus pinigus ar išleisti; kartais nacionalinė valiuta valstybėje iš dalies ar visai užleidžia vietą kitų valstybių pinigams. Dažnai tvirtą kursą turintys pinigai vadinami konvertuojama valiuta. Tolimų ir mažų valstybių valiutomis, kurių rečiau kam prireikia, bei greitai vertę prarandančiais pinigais nelabai kas nori prekiauti.

## Valiutų kursai

Šiais laikais valstybės stengiasi reguliuoti savo valiutos kursus. Valstybės siekia išlaikyti savo valiutą stabilią ir savo gyventojų perkamąją galią, sumažinti savo valiutos kursą kitų valiutų atžvilgiu, sumažinti valstybėje gaminamų prekių kainas ir taip pakelti savo ūkio konkurencingumą.

Valiutų kursai klasifikuojami pagal įvairius kriterijus, kurių svarbiausias – kurso pastovumas. Kursai skirstomi į pastovius ir svyruojančius. Praktikoje labai sunku nustatyti, ar tai pastovus, ar svyruojantis kursas.

Galima išskirti keturias pastovaus kurso formas:

1. Pastovus valiutos kursas, išlaikomas nepriklausomais nuo ūkio būklės, infliacijos ar bedarbystės. Dar sakoma, kad valiuta susieta su kita valiuta. Lietuvos litas 1994-2002 m. buvo susietas su JAV doleriu, nuo 2002 m. – su euru.
2. Pastovių valiutų kursų sistema, įvesta po Antrojo pasaulinio karo Bretton Woods sistemos rėmuose, atmetė tvirtų kursų idėją ir suteikė galimybę pakeisti pinigus nesant mokėjimo balanso pusiausvyros.
3. Pastovių kursų sistema su toleruojama pokyčių marža, kuri leidžia eliminuoti trumpalaikes problemas mokėjimų balanse. Tokią sistemą įpareigoja Tarptautinis valiutos fondas, tada svyravimo marža buvo nustatyta 1 % į abi nustatyto pariteto puses, o paskui padidinta iki 4,5 %.
4. Pastovių kursų su leidžiamu nedideliu pariteto pasikeitimu sistema, pvz., 1 % kas mėnesį ar 5 % per ketvirtį. Tokia sistema yra artimiausia svyruojantiems kursams. Jinai dar vadinama slankiu kursu. Tokia sistema naudojama didesnės infliacijos laiku ir suteikia didesnę laisvę ūkio politikoje.

## Šaltiniai

|  Dabartinis keitimo kursas |
| --- |
| Google Finansai: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD |
| Yahoo! Finance: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD |
| XE: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD |
| OANDA: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD |
| fxtop.com: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD |
# Tikrasis kakavmedis

| Theobroma cacao |
| --- |
|  Tikrasis kakavmedis (*Theobroma cacao*) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai *( Magnoliopsida)* |
| Eilė: | Dedešviečiai *( Malvales)* |
| Šeima: | Sterkulijiniai *( Sterculiaceae)* |
| Gentis: | Kakavmedis *( Theobroma)* |
| Rūšis: | Tikrasis kakavmedis *( Theobroma cacao)* |

 |
| Binomas |
| Theobroma cacao Linnaeus, 1753 |

**Tikrasis kakavmedis** (*Theobroma cacao*) – sterkulijinių (*Sterculiaceae*) šeimos kakavmedžių (*Theobroma*) genties augalų rūšis.

Tai 4–8 m visžalis medis. Lapai pražangūs, paprastieji, 10–40 cm ilgio, 5–20 cm. Žiedai nedideli, balti, susitelkę į žiedų šluoteles, auga tiesiai ant augalo kamieno. Apdulkinami *Forcipomyiinae* šeimos mašalų. Vaisius – kiaušiniška sėklų dėžutė, jos ilgis 15–30 cm, plotis 8–10 cm, nokstant keičia spalvą iš geltonos į oranžinę ir sunokęs sveria ~500 g. Viduje yra 20–60 rudų sėklų, vadinamų kakavos pupelėmis.

Tikrasis kakavmedis kilo iš Amazonijos tropinių miškų, vėliau domestikuotas ir paplito po Centrinę Ameriką ir Mezoameriką. Dabar laukiniai kakavmedžiai randami tropinėse Andų pašlaitėse, 200–400 m aukštyje. Jiems reikia gausios drėgmės, geros dirvos, mėgsta paunksmę. XV a. apie kakavmedžius sužinojo europiečiai, jie imti auginti įvairiuose tropiniuose pasaulio regionuose – Vakarų Afrikoje, Pietryčių Azijoje, Okeanijoje, Karibuose. Pavadinimas „kakava“ kilo iš Mezoamerikos indėnų kalbų – majų *kakaw* ar nahuatlių *cacahuatl*.

Tikrojo kakavmedžio sėklos yra pagrindinis kakavos, iš kurios gaminamas šokoladas bei kakavos gėrimas, ingredientas. Sėklose gausu augalinių riebalų, iš kurių gaminamas kakavos sviestas. Iš vaisiaus minkštimo vietomis gaminamos sultys. Actekai ir majai itin gerbė kakavmedžius ir kakavą, turėjo paskyrę kakavos dievybes, kurioms aukojo šunis ir kitus gyvūnus. Iš kakavos buvo gaminami ne tik įvairūs gėrimai, tačiau kakavos pupelės naudotos ir kaip valiuta.

* Medis
* Žiedas
* Vaisiai
* Sėklos
* Malta kakava
* Theobroma cacao - Museum specimen

## Išnašos
# Folklando srovė

Pietų Atlanto srovės. Folklando srovė pačiuose pietvakariuose
**Folklando srovė** (kitaip *Folklendo srovė, Malvinų srovė*) – šaltoji srovė Atlanto vandenyne, plūstanti prie pietrytinių Argentinos krantų; Vakarų Vėjų srovės šaka. Teka į šiaurę ir šiaurės rytus nuo Folklando (Malvinų) salų iki La Platos, sudaro platų palaipsniui besisklaidantį srautą. Į rytus nuo La Platos Folklando srovė susilieja su šiltąja Brazilijos srove smarkiai verpetuoja.

Srovės greitis vasarą 0,7–0,9 km/h, žiemą 1,8–2,2 km/h. Vandens temperatūra vasarą 10–12 °C, žiemą 7–8 °C. Druskingumas – 34 ‰. Neša daug ledkalnių.

## Šaltiniai
# Teisė ir Teisingumas

**Teisė ir Teisingumas** (lenk. *Prawo i Sprawiedliwość*, PiS) – Lenkijos politinė partija.

2001 m. įsteigė buvęs teisingumo ministras Lech Kaczyński ir jo brolis dvynys Jaroslavas Kačinskis. 2005 m. rugsėjo 25 d. Seimo rinkimuose PiS gavo 26,99 % balsų. 2005 m. narys Lech Kaczyński išrinktas Prezidentu. 2015 m. ir 2020 m. narys Andrzej Duda išrinktas Prezidentu.

2015 m. laimėjo parlamentiniuose rinkimuose.

## Pirmininkai

* 2001–2003 m. – Lech Kaczyński
* Nuo 2003 m. – Jarosław Kaczyński

## Rinkimuose

* Jaroslavas Kačinskis, partijos pirmininkas2001 m. – 9,50 %
* 2005 m. – 26,99 %
* 2007 m. – 32,11 %
* 2011 m. – 29,89 %
* 2015 m. – 37,58 %
* 2019 m. – 43,59 %
* 2023 m. – 35,38 %

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
# Austrijos-Vengrijos susitarimas

Austrijos-Vengrijos herbas
**Austrijos-Vengrijos susitarimas** – 1867 m. kovo 15 d. sudaryta sutartis tarp Austrijos imperatoriaus Franco Jozefo I ir vengrų nacionalinio judėjimo atstovų, vadovaujamų Ferenco Deako.

Pagal šį susitarimą Austrijos imperija virto dualistine Austrijos-Vengrijos monarchija, susidedančia iš Austrijos ir Vengrijos valstybių. Susitarime numatyta, kad Vengrija įgauna visišką savarankiškumą vidaus politikoje, o imperijos lygmenyje sprendžiami tik užsienio, gynybos ir finansų politikos klausimai.

Austrijos-Vengrijos sukūrimu buvo bandyta pašalinti užsitęsusią imperijos krizę, kurią sukėlė nacionalinių judėjimų stiprėjimas, kariniai pralaimėjimai Austrijos-Italijos kare 1859 m. ir Austrijos-Prūsijos kare 1866 m., panslavizmo įtakos augimas, taip pat imperijos centralizacijos pastangų žlugimas.

## Susitarimo sąlygos

Pagal šį susitarimą, bendromis Austrijos-Vengrijos institucijomis liko imperatorius, trys bendros ministerijos (užsienio reikalų, karo ir finansų) bei abiejų sudėtinių dalių delegacijos. Abi valstybės kiekvienam dešimtmečiui susitardavo dėl finansų, nustatydamos savo dalyvavimą bendrose išlaidose ir atlyginant bendrąsias valstybines skolas ir muitų bei prekybos unijas.
# Libijos herbas

Nuo Gaddafio režimo žlugimo per Libijos pilietinį karą, Libija neturi oficialaus **herbo**. 2011 m. rugpjūčio d. Nacionalinė pereinamoji taryba paskelbė Konstitucijos deklaraciją, kuria apibrėžė Libijos vėliavą, tačiau nėra jokio herbo apibrėžimo.

Libijos piliečių pasuose vaizduojamas pusmėnulis ir žvaigždė
## Istorijos herbai

* Libijos Karalystė (1951-1970 m.)
* Libijos Arabų Respublika (1970-1972 m.)
* Arabų Respublikų Federacija (1972-1977 m.)
* Pirmoji Laikinosios Nacionalinės Tarybos emblema (2011 m. kovo-balandžio mėn.)
* Antroji Laikinosios Nacionalinės Tarybos emblema

**Afrikos valstybių herbai**

|  |
| --- |
|
Alžyras · Angola · Beninas · Bisau Gvinėja · Botsvana · Burkina Fasas · Burundis · CAR · Čadas · Dramblio Kaulo Krantas · Džibutis · Egiptas · Eritrėja · Etiopija · Gabonas · Gambija · Gana · Gvinėja · Kamerūnas · Kenija · Komorai · Kongas · Kongo DR · Lesotas · Liberija · Libija · Madagaskaras · Malavis · Malis · Marokas · Mauricijus · Mauritanija · Mozambikas · Namibija · Nigerija · Nigeris · Pietų Afrika · Pietų Sudanas · Pusiaujo Gvinėja · Ruanda · San Tomė ir Prinsipė · Seišeliai · Senegalas · Siera Leonė · Somalis · Sudanas · Svazilandas · Tanzanija · Togas · Tunisas · Uganda · Vakarų Sachara · Zambija · Zimbabvė · Žaliasis Kyšulys
 Britų Teritorijos Indijos vandenyne · Majotas · Reunjonas · Šv. Elena |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Valstybiniai himnai · Herbai |
# Tripolio savivaldybė

| Tripolio savivaldybė arab. طرابلس |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** |  Libija |
| **Administracinis centras** | Tripolis |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 1 293 016 |
| **Plotas** | 835 km² |
| **Tankumas** (2020) | 1 549 žm./km² |

**Tripolio savivaldybė** (arab. شعبية طرابلس = *Schabʿiyyat Ṭarābulus*) – Libijos savivaldybė šalies šiaurės vakaruose, prie Viduržemio jūros. Sostinė – Tripolis.

## Šaltiniai

|  |  |
| --- | --- |
| **Libijos savivaldybės** |  |
| Bengazis | Butnanas | Darna | Džabal al Achdaras | Džabal al Garbis | Džfara | Džufra | Gatas | Kufra | Mardžas | Misrata | Murgubas | Murzukas | Nalutas | Nukat al Chamsas | Sabha | Surtas | Tripolis | Vadi al Haja | Vadi al Šati | Vahatas | Zavija |
# Autobusas

Autobusas Autosan Lider 9 eco
Autobusas Solaris Bratislavoje, Slovakija
Autobusas Setra
**Autobusas** (gr. auto 'pats' + *(omni)busas*) – daugiavietis automobilis keleivių vežimui, turintis 9 ir daugiau sėdimų vietų. 9–12 vietų autobusai vadinami mikroautobusais, jie naudojami maršrutiniame transporte, kaip žinybiniai automobiliai. Didesniuose autobusuose būna 20–45 sėdimų ir 9–25 stovimų vietų, tarptautiniais ir tarpmiestiniais maršrutais važinėjančiuose autobusuose – tik sėdimos vietos (30–60).

## Istorija

Benz-Omnibus, 1896
Pirmieji keleivius vežę omnibusai atsirado Didžiojoje Britanijoje 1831 m., pirmieji autobusai pradėti gaminti XX a. pradžioje, 1904 m. Londone pradėjo veikti pirmasis keleivinis autobusų maršrutas. Lietuvoje specialiai įrengtos stotys pradėtos statyti XX a. viduryje.

## Tipai

### Turistiniai autobusai

Tai autobusai pritaikyti tolimosioms kelionėms dažniausiai 45–60 sėdimų vietų. Tokie autobusai aprūpinti mikrofonu, vaizdo bei garso įranga, staleliais prie krėslų, tualetais, virtuvėlėmis, šaldytuvais, drabužinėmis.
Turistinių autobusų pavyzdžiai: Irizar PB, MAN Lion’s coach, Neoplan Starliner.

### Priemiestiniai autobusai

Priemiesčių autobusai turi apie 20 sėdimų vietų.
Priemiestinių autobusų pavyzdžiai: Mercedes-Benz Sprinter, Volkswagen Transporter Maxi.

### Miesto autobusai

Tai autobusai pritaikyti miestui. Šiuolaikiniai miesto autobusai turi 3 duris, valdomas iš vairuotojo vietos, kondicionavimo sistemą taip pat yra žemagrindžiai. Miesto autobusų pavyzdžiai: Solaris Urbino, LAZ CityLaz, Neoplan Cityliner, Mercedes-Benz Citaro, Autosan Sancity.

* Autobusas, Niujorkas, JAV
* Autobusas Mercedes-Benz Bukarešte, Rumunija
* Solbus Soltour 10
* Neoplan Skyliner
* Autobusas Irizar PB
* Urbino Solaris Kaune

## Taip pat skaitykite

* Mokyklinis autobusas
* Troleibusas
* Autobusų gamintojų sąrašas

## Nuorodos

* Autobusai Europoje Archyvuota kopija 2005-12-10 iš Wayback Machine projekto. (anglų k.)
* Barraclou.com – Autobusų nuotraukų galerija

## Šaltiniai

Vikižodynas
# Drėgnasis atogrąžų miškas

Drėgnųjų atogrąžų miškų paplitimo žemėlapis
Drėgnasis atogrąžų miškas Gvianoje
Panamos selva
Drėgnajam atogrąžų miške tvyro nuolatinė migla (Kinabalu kalno apylinkės, Borneo s.)
Drėgnųjų atogrąžų miškų augalijos pakopų struktūra
**Drėgnieji atogrąžų miškai** (Lotynų Amerikoje žinomi kaip **selva**) – gamtinis biomas, vyraujantis pusiaujo, subekvatorinėje, atogrąžų, kartais ir subtropinėje juostoje. Susidaro esant labai dideliam kritulių kiekiui ir aukštai, visus metus pastoviai temperatūrai. Pasižymi augalijos ir gyvūnijos gausa (2/3 planetos floros ir faunos įvairovės). Išplitę Centrinėje Afrikoje, Pietų Amerikoje (daugiausiai Amazonijoje) ir Centrinėje Amerikoje, Indijoje, Pietryčių Azijoje, Malajų salose, vietomis Australijoje ir Okeanijoje (daugiausia Melanezijoje ir Havajuose).

Augalija labai vešli ir gaji, išsidėsčiusi ardais. Medžiai labai aukšti, o pažeme auga krūmų ir vijoklių sąžalynai. Gyvūnija gausi. Medžiuose gyvena įvairūs paukščiai ir smulkūs bei nemaži žinduoliai. Vandens telkiniuose – žuvų, roplių, varliagyvių įvairovė. Milijonai vabzdžių rūšių.

Pagal bioįvairovę šie miškai išsirikiuotų taip:

1. **Neotropikų** srities atogrąžų miškai (Amazonijos ir dalis Centrinės Amerikos miškų) pasižymi gausiausia gyvūnijos ir augalijos įvairove, lyginant su Afrikos ir Pietryčių Azijos atogrąžų miškais. Šie miškai sudaro apie 45 proc. bendro ploto visų augančių Žemėje atogražų miškų.
2. **Pietryčių Azijos-Australazijos** (įskaitant dalį Indostano, šiaurinius ir šiaurės rytinius Australijos žemyno pakraščius, Papua salą ir dalį aplinkinių Okeanijos salų) atogrąžų miškai gyvūnijos ir augalijos gausos įvairove pralenkia Afrikos atogrąžų miškus. Jie sudaro apie 25 proc. bendro atogrąžų miškų ploto. Dažnai šie miškai yra išskiriami į atskiras *Indostano-Malajų* ir *Australazijos* atogrąžų miškų sritis. Tuo būdu Indostano-Malajų zonos miškai sudaro 16 proc., Australazijos – 9 proc. nuo bendro Žemės atogrąžų miškų ploto.
3. **Afrikos** atogrąžų miškai pasižymi mažiausia gyvūnijos ir augalijos įvairove, lyginant su Amazonijos ir Pietryčių Azijos atogrąžų miškais. Šie miškai užima apie 30 proc. visų atogrąžų miškų ploto.

## Taip pat skaitykite

* Rūko miškas
* Drėgnasis miškas
* Drėgnasis vidutinių platumų miškas
* Džiunglės
* Miškas