Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Viduržemio dialogas

**Viduržemio dialogas** – septynių Viduržemio jūros regiono valstybių bendradarbiavimo su NATO grupė, įsteigta 1994 m. Šio forumo tikslas – regiono saugumas ir stabilumas, tarpusavio bendradarbiavimas ir NATO idėjų skleidimas dialogo dalyvėms. Viduržemio dialogas atspindi NATO požiūrį, kad saugumas Europoje susijęs su stabilumu Viduržemio jūros regiono šalyse ir stiprina Euro-Viduržemio partnerystę bei ESBO (Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacija).

## Dialogo nariai

  NATO
  „Partnerystės vardan taikos“ šalys
  Viduržemio dialogo grupė
Dialogo grupę pradžioje sudarė penkios valstybės, o paskui prisijungė dar dvi valstybės. Artimiausiu metu nežadama priimti naujų narių.

* Alžyras (prisijungė 2000 m. kovo mėn.)
* Egiptas (prisijungė1995 m. vasario mėn.)
* Izraelis (prisijungė 1995 m. vasario mėn.)
* Jordanija (prisijungė 1995 m. lapkričio mėn.)
* Mauritanija (prisijungė 1995 m. vasario mėn.)
* Marokas (prisijungė 1995 m. vasario mėn.)
* Tunisas (prisijungė 1995 m. vasario mėn.)

## Nuorodos

* Viduržemio dialogo grupė
# Tlinkitų kalba

|  |
| --- |
| Tlinkitų kalba *Lingít* |
| Kalbama | JAV (Aliaska), Kanada (Britų Kolumbija) |
| Kalbančiųjų skaičius | 1430 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | Na-dene
 Atapaskų-Ejakų
  Atapaskų
   Šiaurės Atapaskų
    **Tlinkitų** |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-2 | tli |
| ISO 639-3 | tli |

**Tlinkitų kalba** – atapaskų kalbų grupei priskiriama kalba, vartojama indėnų tlinkitų, gyvenančių Aliaskos ir Britų Kolumbijos pakrančių srityse. Kalba sparčiai nykstanti, skirtingais duomenimis ja kalba 800–1400 žmonių. Beveik visi gyventojai dvikalbiai (kalba angliškai).

Apytiksliai išskiriami 5 tlinkitų kalbos dialektai, kurie tarpusavyje suprantami. Kalba turi sudėtingą fonologiją.

Ankstyvieji tlinkitų kalbos užrašai daryti rusų misionierių, todėl užrašyti kirilica. Vėliau antropologai naudojo įvairius skirtingus lotyniško užrašymo variantus.

## Nuorodos

* `tli`Duomenys apie kodu „tli“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
# Bečuanalandas

|  |
| --- |
| **Bechuanaland Protectorate Bečuanalando protektoratas** |
| Jungtinės Karalystės protektoratas |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1885 – 1966** |  → |

 |
|  Vėliava |
| Location of Bečuanalandas |
| **Sostinė** | Mafekingas (1885–1965) Gaboronas (1965–1966) |
| **Valdymo forma** | kolonija |
|  |
| **Era** | Imperializmas |
|  - Įkūrimas | 1885 m. |
|  - Nepriklausomybė | 1966 m. |
|  |
| **Valiuta** | Randas |

|  |
| --- |
| **Pietinės Afrikos istorija** |
| PAR, Namibijos, Botsvanos, Lesoto, Svazilendo |
| Choisanai, Bantu migracija |
| Kapo kolonija |
| Mfekanė |
| Didysis trekas, Anglų-zulų karas: |
| Natalis, Oranžija, Transvalis, Svazilendas, Bečuanalendas, Basutolendas, Vokietijos Pietvakarių Afrika |
| Anglų-būrų karai |
| Pietų Afrikos Sąjunga |
| Nepriklausomybė: |
| PAR, (Bantustanai), Svazilendas, Lesotas, Namibija, Botsvana |

**Bečuanalandas** – 1885 m. kovo 31 d. Jungtinės Karalystės įsteigtas protektoratas, gyvavęs iki 1966 m. rugsėjo 30 d., kai tapo Botsvanos valstybe. Protektorato plotas buvo apie 582 000 km².

Administraciniai centrai:

* Mafikengas (nuo 1885 m. iki 1965 m.)
* Gaboronas (nuo 1965 m.)

Bečuanalando protektorato nereikėtų painioti su Britų Bečuanalandu. Pastarasis buvo karūnos kolonija, įkurta tuo pačiu metu kaip ir protektoratas, piečiau Molopo upės.
# Neva

| Neva |
| --- |
|  Neva Sankt Peterburge |
| **Ilgis** | 74 km |
| **Baseino plotas** | 281 000 km² |
| **Vidutinis debitas** | 2530 m³/s |
| **Ištakos** | Ladoga |
| **Žiotys** | Baltijos jūra |
| **Šalys** | Rusija |
|  |
|  **Vikiteka** | Neva |

**Neva** (rus. *Нева*) – upė šiaurės vakarų Rusijoje, ištekanti iš Ladogos ežero ir įtekanti į Suomijos įlanką. Nevos žiotyse pastatytas Sankt Peterburgas, ištakose – Šliselburgo tvirtovė. Vidutinis plotis 400–600 m, didžiausias plotis 1200 m. Vidutinis gylis 8–11 m, didžiausias gylis 24 m.

Nepaisant nedidelio ilgio, tai šešta-septinta upė Europoje pagal vandens debitą (po Volgos, Dunojaus, Pečioros, Šiaurės Dvinos ir Kamos).

Intakai – Tosna, Ižora, Mga, Ochta. Įvairiais kanalais ir vandens keliais per Nevą galima pasiekti Baltąją jūrą, Volgą, Kaspijos jūrą, Azovo jūrą ir Juodąją jūrą.

Sankt Peterburge Nevos deltoje esantys tiltai naktį nuo 2 iki 5 val. yra pakeliami ir dalis deltos salose išsidėsčiusio miesto sausumos transportu yra nepasiekiama.

## Tiltai per Nevą

* Ladogos tiltas
* Kuzminkos geležinkelio tiltas
* Didysis Obuchovo tiltas
* Volodarskio tiltas
* Suomijos geležinkelio tiltas

Dar šeši tiltai yra Sankt Peterburge, Nevos deltoje:

* Blagoveščenskio tiltas (anksčiau Leitenanto Šmito tiltas)
* Rūmų tiltas
* Trejybės tiltas
* Liteino tiltas
* Bolšeochtinsko (Imperatoriaus Petro Didžiojo) tiltas
* Aleksandro Nevskio tiltas

## Deltos šakos

Neva prie Petropavlovsko tvirtovės
Neva Leningrado srityje
Pagrindinės Nevos deltos šakos yra Didžioji Neva ir Mažoji Neva bei Didžioji, Vidurinė ir Mažoji Nevka.

Nevos deltos šakos| Pavadinimas | Dalis | Ilgis, km |
| --- | --- | --- |
| Didžioji Neva | nuo Fontankos žiočių iki Blagoveščenskio tilto | 2,40 |
| Nuo Blagoveščenskio tilto iki Rūmų tilto | 1,22 |
| Mažoji Neva |  | 4,85 |
| Jekaterinhofka |  | 3,60 |
| Ždanovka |  | 2,20 |
| Smolenka |  | 3,30 |
| Didžioji Nevka |  | 3,70 |
| Vidurinė Nevka |  | 2,60 |
| Mažoji Nevka |  | 4,90 |

## Šaltiniai
# Liangų dinastija

|  |
| --- |
| **梁朝 Liangų dinastija** |
| buvusi karalystė |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **502 – 557** |  → |

 |
| Location of Karalystė (violetinė) |
| **Sostinė** | Dziankangas |
| **Valdymo forma** | Monarchija |
| **Imperatorius** |
|  502-549 | Vudi (Liang) |
|  555-557 | Dzingdi (Liang) |
|  |
| **Era** | Viduramžiai |
|  - Įkūrimas | 502 m., 502 |
|  - Pakeičia Čen dinastija | 557 m. |
|  |

**Liangų dinastija** (kin. 梁朝, pinyin: *Liáng cháo*) arba **Pietų Liangų dinastija** – kinų dinastija, 502–557 m. valdžiusi Pietų Kiniją, Vanšuaną ir Dziaodžou.

## Istorija

Pradininkas Siao Janas. Liangų sukurtos valstybės sostinė buvo Dziankangas (dab. Nandzingas). Valstybėje greta konfucianizmo plito ir įsivyravo budizmas, Liangai ėmė jį globoti. Dinastiją susilpnino 548 m. prasidėjusios tarpusavio kovos dėl valdžios. Liangus nušalino aristokratas Čen Basienas, pradėjęs Čenų dinastiją.

## Valdovai

* imperatorius Vu (Siao Janas) – 502–549 m.
* imperatorius Dzianvenas (Siao Gangas) – 549–551 m.
* princas Južangas – 551–552 m.
* imperatorius Juanas – 552–555 m.
* Ženjango markizas – 555 m.
* imperatorius Dzingas – 555–557 m.

## Šaltiniai
# Šunas

| Kinų mitologijos dievybė: Šunas |
| --- |
|  |
| **Užrašymas:** | 舜 *Shùn* |
| **Žemiškasis vardas:** | *Yao Youyu* (姚有虞) |
| Klasė: | Legendinis valdovas |
| **Valdė:** | 2258–2211 m. pr. m. e. |
| **Tėvai:** | Gusou |
| **Sutuoktinis:** | Ehuangė, Nujingė |
| **Palikuonys:** | Šangdziunas |

**Šunas** (kin. 舜, pinyin: *Shùn*) – vienas iš legendinių Kinijos valdovų *wudi*, gyvenęs 2258–2211 m. Taip pat vadintas **Jouju** (kin. 有虞, pinyin: *Youyu*), ir turėjo pavardę Jao (kin. 姚, pinyin: *Yao*). Valdyti pradėjo po imperatoriaus Jao mirties, o paskui perdavė sostą Ju. Jo valdytos valstybės sostinė buvo Pubanis (蒲阪), dab. Šansi provincijoje.

Šun nebuvo Jao sūnus – sostą valdovas jam paliko kaip tinkamiausiam žmogui, nors jis iš pradžių tebuvo valstietis. Tiesa, jis kildinosi iš Huangdi, per jo anūko Džuansiu atšaką. Šun taip pat į žmonas gavo dvi Jao dukteris.
# Sia Ju

| Kinų mitologijos dievybė: Ju |
| --- |
|  |
| **Užrašymas:** | 禹 *Yǔ* |
| **Žemiškasis vardas:** | *Sì Wénmìng* (姒文命) |
| Klasė: | Legendinis valdovas |
| **Valdė:** | 2205–2197 m. pr. m. e. |
| **Tėvai:** | Gunas ir Niuži |
| **Sutuoktinis:** | Ponia Tušan |
| **Palikuonys:** | Sia Či |

**Ju** (kin. 禹, pinyin: *yǔ*), dar vadinamas **Sia Ju** (kin. 夏禹, pinyin: *xià yǔ*, liet. *Sia Ju*), **Didžiuoju Ju** (kin. 大禹, pinyin: *dà yǔ*) – pusiau legendinis Kinijos imperatorius, tradiciškai laikomas pirmuoju pirmosios Kinijos dinastijos Sia įkūrėju. Jo vardas, duotas gimus buvo **Si Venmingas** (kin. 姒文命, pinyin: *sì wén mìng*)

## Kultūrinis herojus

Pasak legendų, Ju tėvas Gunas žuvo, tačiau jo kūnas nesuiro trejus metus, ir per tą laiką jo viduriuose išaugo sūnus, kuris išlindo kūną perpjovus. Ju išlindo dviragio drakono pavidalo.

Ju kartais jis priskiriamas prie penkių legendinių Kinijos valdovų. Pagrindinis jo nuopelnas – išmokė žmones kontroliuoti upių bei ežerų potvynius. Tą jis padarė kasdamas kanalus (jo tėvas nesėkmingai bandė sukontroliuoti vandens plūdimą pildamas pylimus).

## Šia dinastijos įkūrėjas

Pamatęs Ju darbus, valdovas Šunas nusprendė jam perleisti valdžią. Tapęs imperatoriumi, Ju įsakė išlieti devynis milžiniškus trikojus, ant kurių buvo pavaizduotos visos nelabos dvasios. Šitaip žmonės išmoko jas atpažinti. Ju klajodavo po šalį ir pats dorodavo bloga darančias dvasias.

Istoriografijoje minima, kad Ju mirė medžiodamas prie Kuaidzi kalno ir ten pat buvo palaidotas. Prie toje vietoje pastatyto mauzoliejaus pareikšti pagarbos keliaudavo daug vėlesnių imperatorių.

Iki Ju imperatoriaus titulas atitekdavo tam, kuris visuomenei pasirodydavo labiausiai vertas. Tačiau Ju sūnus Sia Či (kin. 啟, pinyin: *Qi*, liet. *Či*) įrodė esąs tinkamas būti imperatoriumi ir tapo naujuoju valdovu. Nuo tada valdžia Kinijoje tapo paveldima.

## Šaltiniai
# Janšanas

Janšanas Činhuangdao apylinkėse
**Janšanas** (kin. 燕山, pinyin: *Yānshān*) – kalnagūbris Kinijoje, daugiausia Hebėjaus provincijoje, iš šiaurės riboja Didžiąją Kinijos lygumą. Tęsiasi nuo Čaobaihės upės vakaruose iki Šanhaiguano perėjos rytuose. Vyraujantis aukštis 400–1000 m, aukščiausia vieta – 2116 m (Vulingo kalnas). Kalnai sudaryti iš kalkakmenio, granito, bazalto.

Kalnuose yra keletas siaurų perėjų. Per Janšaną eina Didžiosios kinų sienos rytinis ruožas (Badalingas).

## Šaltiniai
# Eurazijos plokštė

|  |
| --- |
| Eurazijos plokštė |
|
Eurazijos plokštė |
| Tipas | Didžioji |
| Apytikslis plotas | 67 800 000 km² |
| Judėjimas1 | į pietus |
| Greitis1 | 7-14 mm per metus |
| Dalis | Europos, Azijos, Atlanto vandenyno, Arkties vandenyno |
| 1Afrikos plokštės atžvilgiu |

**Eurazijos plokštė** – tektoninė plokštė, apimanti didžiąją dalį Eurazijos žemyno (sausumos masyvą, kurį tradiciškai sudaro Europos ir Azijos žemynai), išskyrus Indijos subkontinentą, Arabijos subkontinentą ir teritoriją į rytus nuo Čerskio kalnagūbrio Rytų Sibire. Ji taip pat apima vandenyno plutą, besitęsiančią į vakarus iki Vidurio Atlanto kalnagūbrio ir į šiaurę iki Gakelio kalnagūbrio.

Rytinė plokštės pusė šiaurėje ribojasi su Šiaurės Amerikos plokšte, o pietuose – su Filipinų plokšte, Ochotsko plokšte bei Amūro plokšte. Pietinė plokštės pusė ribojasi su Afrikos plokšte vakaruose, Arabijos plokšte viduryje ir Indijos-Australijos plokšte rytuose. Vakarinėje pusėje plokštė šiek tiek tolsta nuo Šiaurės Amerikos plokštės, dėl ko yra susidariusi šiauriausia Vidurio Atlanto kalnagūbrio dalis, per kurią driekiasi Islandija. Visus Islandijos ugnikalnių išsiveržimus, tokius kaip 1973 m. Eldfelio išsiveržimas, 1783 m. Lakio išsiveržimas ir 2010 m. Ejafjadlajokudlio išsiveržimas, sukėlė Šiaurės Amerikos ir Eurazijos plokščių judėjimas viena nuo kitos, kurį lemia divergentinės plokščių ribos jėgos. Himalajų kalnų grandinė ir Tibeto plynaukštė susiformavo dėl Indijos ir Eurazijos plokščių susidūrimo, kuris prasidėjo prieš 50 mln. metų ir tęsiasi iki šiol.

Centrinės Azijos geodinamiką lemia Eurazijos ir Indijos plokščių sąveika. Šioje teritorijoje atpažįstama daugybė paplokščių arba plutos blokų, kurie sudaro Vidurinės Azijos ir Rytų Azijos perėjimo zonas.

## Geologinė sandara

Eurazijos ir Anatolijos plokštės
Eurazijos plokštė užima didžiulį 67 800 000 km² plotą ir yra trečia pagal dydį plokštė pasaulyje. Joje yra daugiau žemyninės plutos nei bet kurioje kitoje litosferinėje plokštėje. Eurazijos plokštė turi labai ilgą raidos istoriją ir joje yra daug įvairaus amžiaus teranų.

## Šaltiniai
# Antrasis Kinijos–Japonijos karas

| Antrasis Pasaulinis Karas |
| --- |
| Priklauso: Karas Ramiajame vandenyne, Antrasis pasaulinis karas (nuo 1941) |
|  Japonų kontroliuojamos teritorijos (raudonai) 1940 m. |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Data | menkos kovos nuo 1931 m. rugsėjo mėn. 1937 liepos 7 d.– 1945 rugsėjo 2 d.  |
| Vieta | žemyninė Kinija, Birma |
| Rezultatas | Kinijos pergalė kartu su Sąjungininkų pergale Ramiajame vandenyne
* Pasiduoda visos Japonų pajėgos žemyninėje Kinijoje (neįskaitant Mandžiūrijos), Formozoje ir Prancūzijos Indokinijoje
* Kinija tampa nuolatine Saugumo Tarybos nare
 |
| Priežastis | Marco Polo tilto incidentas |
| Teritoriniai pokyčiai | Kinija atgauna visas prarastas teritorijas |

 |
| Konflikto šalys |
|  Kinijos respublika
* Guomindanas
* Kinijos komunistų partija

Užsienio parama:
* Jungtinės Amerikos Valstijos (1942–45)
* Sovietų Sąjunga (1937–41)
* Jungtinė Karalystė (1942–45)
* Nacistinė Vokietija (1933-1938)
 |  Japonijos imperija  |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  **Čiang Kai-ši**
 Mao Zedong
 Zhu De  |  **Hirohito**
 Hideki Tojo  |
| Pajėgos |
| 5 600 000 3 600 sovietų (1937–40) 900 JAV lėktuvų (1942–45) | 3 900 000 900 000 kinų kolaborantų |
| Nuostoliai |
| Nacionalistų: 1 320 000 žuvo, 1 797 000 sužeista, 120 000 dingo Komunistų: 500 000 žuvo ir sužeista. | **Šiuolaikiniais tyrimais**: 1 055 000 žuvo 1 172 200 sužeista **Bendrai: 2 227 200** |
| 17 000 000–22 000 000 civilių žuvo  |

**Antrasis Kinijos–Japonijos karas** (jap. 日中戦争 = *Nicchū senso*) (1937 m. liepos 7 d. – 1945 m. rugsėjo 9 d.) – vienas iš svarbiausių karų tarp Kinijos ir Japonijos, prasidėjęs prieš Antrąjį pasaulinį karą, taip pat vykęs ir jo metu. Tai buvo didžiausias Azijos karas XX amžiuje. Kinija šį karą laimėjo, kadangi Japonija pralaimėjo Antrąjį pasaulinį karą.

Nepaisant to, kad periodiškai konfliktavo nuo 1931 m., tikras karas prasidėjo 1937 m. ir baigėsi Japonijos kapituliacija 1945 m. Karas buvo keletą metų trukusios imperialistės Japonijos politikos, kuria siekta politinio ir karinio dominavimo Kinijoje ir jos milžiniškų žaliavų ir kitų resursų užvaldymo. Tuo pačiu metu augantis kinų nacionalizmas ir plintančios apsisprendimo idėjos (tiek kinų, tiek kitų buvusios imperijos tautų) lėmė neišvengiamą karinį susidūrimą. Iki 1937 metų šalys susidurdavo sporadiniuose mūšiuose, vadinamuose „incidentuose“, nes abi pusės dėl daugelio priežasčių susilaikė nuo totalinio karo. 1931 m. Japonija įsiveržė į Mandžiūriją (taip pat žinomas kaip „Mukdeno incidentas“).

## Šaltiniai
# Viduramžių islamo šalių mokslas

Al-Idrisio pasaulio žemėlapis
**Viduramžių islamo šalių mokslu**, **islamo mokslu** arba **arabų mokslu** vadinamas mokslas praktikuotas islamo pasaulyje islamo aukso amžiuje (apie 750-1258 m.). Šiuo metu į arabų kalba buvo verčiami Indijos, Irano ir ypač graikų mokslo darbai. Šie vertimai islamo civilizacijos viduramžių mokslininkams tapo savų mokslinių pasiekimų katalizatoriumi.

Islamo civilizacijos mokslininkai buvo skirtingos etninės kilmės. Daugelis buvo persai, nemažai arabų, asirų ir egiptiečių. Daugelis jų buvo musulmonai, tačiau tarp islamo pasaulio mokslininkų buvo ir krikščionių žydų ir nereligingų.

## Nuorodos
# Fermentacija

Vykstanti fermentacija
**Fermentacija** (**Zimozė**) – energiją išskiriantis maistinių medžiagų (pvz., gliukozės) anaerobinis fermentinis skilimas.

Prancūzų chemikas ir mikrobiologas Lui Pasteras (*Louis Pasteur*) 1857 m. padėjo mikrobiologijos ir imunologijos pagrindus ir įrodė, kad mikroorganizmai sukelia fermentaciją. Šis darbas leido sukurti maisto pasterizavimo, kurio metu sunaikinami mikroorganizmai technologiją.

Fermentacijos metu išskiriamas laktatas, acetatas, etanolis ir kai kurios kitos paprastos medžiagos. Šiame procese dalyvauja įvairūs mikroorganizmai, tarp jų mielės, bakterijos, pelėsiniai grybai, kurie gali gaminti tiek naudingus produktus, tiek ir žalingus (toksinus).

Fermentacija naudojama maisto produktų gamybai ir konservavimui: iš cukraus – alkoholinių gėrimų, iš pieno – jogurtų, kefyro, sūrių gamyboje.
# Kinų liaudies religija

**Kinų liaudies religija** – sinkretiškas tikėjimas, kuriam būdingi budizmo, daoizmo, liaudies tikėjimų, konfucianizmo bruožai.

Anot apklausų, 2007 m. kas trečias šalies gyventojas (arba daugiau nei 300 mln. žmonių) įvardino save kaip religingą. Iš jų du trečdaliai save priskyrė prie daoistų ir / arba budistų. 2010 m. duomenimis, budistų buvo 245 mln. arba 18 % Kinijos populiacijos. Dar 21 % šalies gyventojų išpažįsta įvairias etnines religijas, kurios dažniausiai remiasi budistinėmis tiesomis.

## Išnašos
# Nepasitenkinimas

**Nepasitenkinimas** (skr. duḥkha, pali dukkha; *kančia*) – pamatinė budizmo sąvoka minima Keturiose tauriosiose tiesose, pirmoji iš jų, ypač svarbi budistų pasaulėžiūrai.

Iškiriamas nepasitenkinimas susijęs su:

* gimimu (jātiduḥkha);
* senėjimu (jarāduḥkha);
* pasiligojimu (vyādhiduḥkha);
* mirtimi (maraṇāduḥkha);
* taip pat nepasitenkinimą sukelia branginamų asmenų netektis ir aplinkybių pasikeitimas (priyaviprayogaduḥkha);
* priverstinis taikstymasis su nemaloniais asmenimis bei aplinkybėmis (apriyasaṃprayogaduḥkha);
* nusivylimas susijęs su nepatenkinamais troškimais (yad api icchayā paryeṣamāṇo na labhate tad api duḥkhaṃ);
* ir kančias būdingas prisirišimui prie tam tikrų polinkių (saṃkṣepeṇa pañcopādānaskandhaduḥkha).

Toks nepasitenkinimo sklidinas gyvenimo suvokimas leidžia prie nieko neprisirišti ir patirti aukščiausią laimę, nirvaną (*paramam sukham*).

## Išnašos
# Nanas (valgis)

Nanas
Nanų kepimas Irane XIX a. vid.
**Nanas** (pers., pušt., urd. نان = *nān*, hind. नान = *nān*, indonez. *naan*, mjan. နံပြား  = *naan*) – kildintos tešlos nerauginta duona, kepama tandūre arba tavoje. Paplitusi daugiausia persų kultūros paveiktuose kraštuose – Irane, Afganistane, Vidurinėje Azijoje, Pietų Azijoje, Mianmare, Indonezijoje. Persų kalboje žodis *nân* reiškia tiesiog duoną.

Nanas gaminamas iš kvietinių miltų tešlos, pakildintos su mielėmis. Neretai įmaišoma lydyto sviesto, jogurto, prieskonių. Nanas gali būti įdaromas panyro sūriu, svogūnais, prieskoniais.

Panašūs gaminiai: rotis, čapatis, puris, parota, chačiapuris ir kt.

* Nano kepimas
* Nanas su sūriu
* Nanas su sviestu ir česnakais
* Indiškų nanų asorti

## Šaltiniai
# Teršalai

Paviršinės nuotekos, tame tarpe trąšos ir kiti teršalai, ūkyje liūties metu
Figūra iš teršalų (rato padangos)
**Teršalas** – medžiaga (cheminis junginys) ar medžiagų mišinys, kurie dėl žmogaus veiklos patenka į aplinką ir kenkia aplinkai, joje esantiems žmonėms ar turtui.

Teršalais gali vadinti ne tik cheminius junginius ar jų mišinius, bet ir:

* medžiagas, į kurių sudėtį įeina mikroorganizmai (tai vadinamoji *mikrobiologinė tarša*),
* šilumą – aplinkai nebūdingos šilumos patekimas į aplinką yra *šiluminė tarša*. Tokios šiluminės taršos pavyzdžiu gali būti padidėjusi ežerų, naudojamų kaip elektrinės aušinimo rezervuaras, vandens temperatūra, besniegės žemės juostos virš prastai izoliuotų šiluminių trasų miestuose žiemą ir kt.
* šviesa – miestų augalijai didelę įtaką daro miestą apšviečiančių žibintų šviesa (tai *šviesinė tarša*).

*Teršalai* nėra tas pats, kas *išmetalai*. *Išmetalai* yra medžiagos, kurios patenka į aplinką dėl žmogaus veiklos, o aplinkai gali ir kenkti, ir nekenkti. Nekenksmingų išmetalų pavyzdžiai yra šiltnamiuose fotosintezės metu pagaminamas deguonis, toks degimo produktas kaip vandens garai.

## Teršalų skirstymas

Teršalai skirstomi į pirminius ir antrinius teršalus.

* *Pirminiai teršalai* – cheminiai junginiai ar dalelės, patenkančios į aplinką iš taršos šaltinių.
* *Antriniai teršalai* – cheminės medžiagos, susidarančios kintant aplinkoje esantiems pirminiams teršalams ar jų produktams. Jei teršalams kintant susidaro aplinkoje natūraliai esančios medžiagos, jos antriniais teršalais laikomos tik tada, jei jų susidaro tokie dideli kiekiai, kad kenkia pačiai aplinkai.

Teršalai klasifikuojami ir pagal tai, į kurią aplinkos dalį patenka:

* *oro teršalai* – medžiagos patenkančios į orą:
	+ dujiniai oro teršalai: sieros dioksidas, azoto oksidai, smalkės, angliavandenilinių tirpiklių garai, metanas, anglies dioksidas ir kt,
	+ aerozoliniai oro teršalai: ore pasklidusios smulkios dalelės (aerozolis) – pvz., dylančių kelių dangų ir padangų dulkės, asbesto dulkės ir kt.
* *vandens teršalai* – į vandens telkinius ir povandeninis vandenis patenkančios medžiagos.
	+ paviršinių vandenų (ežerų, upių, jūrų) teršalai
	+ požeminių vandenų teršalai
* *dirvožemio ir kitų gruntų teršalai* – medžiagos patenkančios į dirvožemį, vandens telkinių dumblą, statybose naudojamą natūralų ar dirbtinį gruntą ir kt.

## Šaltiniai

* Rutkovienė, V. M., Sabienė, N. *Aplinkos tarša*. Lietuvos žemės ūkio universitetas, 2008.
# Spektaklis

**Spektaklis** (pranc. *spectacle*, iš lot. *spectaculum* 'reginys') – sceninio meno kūrinys.

Spektaklius kuria teatro kolektyvas - aktoriai, dailininkai - dekoratoriai, kompozitoriai, grimuotojai ir kt.,- vadovaujamas režisieriaus.

Dramos spektaklio kūrimas paprastai apima šiuos etapus:

* pjesės pasirinkimas ir jos adaptacija
* vaidmenų paskirstymas trupėje, atsižvelgiant į aktorių galimybes ir amplua
* vaidmenų mokymasis
* repeticijos
* rekvizito, dekoracijų, kostiumų, grimo parengimas
* muzikos ir apšvietimo parengimas
* generalinė repeticija
# Fengšui

Fengšui kompasas
**Fengšui** (kin. 風水, pinyin: *fēngshuǐ*, supapr. kin. 风水; tarimas 'feng šui'), seniau versta, kaip kinų geomantija – kinų praktikos, naudotos daugelyje gyvenimo sričių. Fengšui pavadinimas susideda iš dviejų rašmenų, reiškiančių vėją ir vandenį. Šis terminas dažniausiai siejamas su *Zàngshū* „laidojimo knyga“. Šis veikalas yra seniausias išlikęs veikalas kalbantis apie šį reiškinį ir laikomas pirmuoju veikalu, kur pavartojamas pats fengshui terminas.

Ši praktika yra kilusi iš daoistinės tradicijos ir pasižymi bandymu užtikrinti, jog žmogaus vidinė energija harmonizuotų su aplinkiniu pasauliu. Net prieš atrandant kompasą fengšui buvo naudojama nustatyti įvairių vietų tinkamumą tam tikriems veiksmams ar objektams t. y. kad statomas statinys ar atliekamos apeigos būtų tinkamoje pozicijoje su gamta (aplinka) ir visa visata. Daoistai tyrinėjo, kaip žmogaus či energija susijusi su upės tekėjimo srove, vėjo srautais. Juos suderinus buvo tikima, jog žmogus yra stipresnis, sveikesnis ir net sėkmingesnis. Dažniausiai tokiu metodu naudojantis buvo statomos šventyklos, kapinės, parenkamas laidojimo laikas.

Nors ginčytina, jog kompasas buvo sukurtas fengšui tikslais, tačiau yra žinoma, jog fengšui praktikų metu buvo naudojamas aparatas, kuris rodydavo į pietus. Kompasas taip pat buvo labai svarbus daoizmo tradicijoje, mat daoizme itin svarbu šiaurės ir pietų kryprtys, kurios dažnai siejamos su žmogaus yin ir yang energijomis.

Šiandieniniame fengšui, išplitusiame ir Vakaruose, didžiausias dėmesys kreipiamas į būdus žmogui gyventi harmoningai su aplinka. Tam pasiekti fengšui meistrai ieško „tinkamų“ ir „netinkamų“ taškų, vietų, konfigūracijų. Vakaruose fengšui ypač paplito kaip kitų Naujojo Amžiaus praktikų dalis. Taip pat šis metodas dažnai naudojamas akupunktūroje, Kinų liaudies medicinoje.

## Svarbiausios sampratos

Su kinų astrologija bei pagrindinėmis kinų filosofinėmis-religinėmis idėjomis glaudžiai susijusios fengšui praktikos rėmėsi tokiomis sąvokomis kaip gyvybinė energija či, in ir jang, trigramomis iš „Permainų knygos“.

### Či

Tai daugiausia Rytų Azijos kultūroms būdinga samprata, dažnai verčiamas, kaip **gyvybinė energija**. Hieroglifas 气 dažnai buvo vaizduojama ne tik, kaip energija, tačiau kaip ir vienas iš skysčių tekantis žmogaus kūne. Fengšui tikslas panaudoti či energiją taip, kad būtų tinkamai panaudota laidojimo apeigoms atlikti ir vietai parinkti bei parengti. Yra užfiksuota atvejų, kuomet siekiant susilpninti priešus ir susilpninti jų či energiją yra naikinamos priešų kapavietės.

## Šaltiniai