Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Bakalauras

**Bakalauras** (angl. *bachelor* „berniukas“, iš lot. *baccalaureus*; *bakkalaureus* iš lot. *baccalaureus*) – pirmosios pakopos akademinis kvalifikacinis laipsnis, suteikiamas aukštosios mokyklos absolventams, baigusiems pirmines (pagrindines) studijas. Bakalauro studijų metu įgyjamos tam tikros srities žinios. Pagal atitinkamą sritį gali būti šakinės (teisės bakalauras, verslo administravimo bakalauras ir kt.) arba tarpšakinės studijos (teisės ir verslo studijos).

Bakalauro laipsnis Europoje liudija apie įgytą akademinę kvalifikaciją, leidžiama stoti į magistrantūrą. Išimtiniais atvejais kai kuriose valstybėse asmenims yra suteikiama teisė stoti į doktorantūrą.

Asmuo, baigęs bakalauro studijas, yra bakalauras (bakalaurė). Jis turi teisę greta savo pavardės nurodyti įgytą laipsnį (paprastai santrumpą, pvz., *B.A.*, *bacc. jur.* ir kt.).

## Bakalauro studijos Lietuvoje

Lietuvoje bakalauro laipsnis suteikiamas baigus pirmosios pakopos universitetines studijas, kurių apimtis paprastai yra 180–240 ECTS kreditų (3–4 metai). Baigus tokias studijas išduodamas bakalauro diplomas, o absolventas įgyja teisę stoti į antrosios pakopos (magistrantūros) studijas. Kolegijose baigus pirmosios pakopos profesines studijas suteikiamas profesinio bakalauro kvalifikacinis laipsnis.

Bakalauro laipsnį suteikia tiek universitetai, tiek kolegijos (pastarosios – profesinio bakalauro kvalifikacinį laipsnį). Pirmosios pakopos ir vientisųjų studijų programas vykdo visi licencijuoti universitetai ir kolegijos; jų sąrašas skelbiamas LAMA BPO ir Švietimo, mokslo ir sporto ministerijos informacinėse sistemose. Į jį įeina valstybiniai universitetai (pvz., Vilniaus universitetas, Vytauto Didžiojo universitetas, Kauno technologijos universitetas, Lietuvos sveikatos mokslų universitetas, Vilniaus Gedimino technikos universitetas, Klaipėdos universitetas ir kt.), privatūs universitetai (pvz., ISM Vadybos ir ekonomikos universitetas, LCC tarptautinis universitetas, Kazimiero Simonavičiaus universitetas) bei valstybinės ir privačios kolegijos.

Bakalauro studijų programas Lietuvoje vykdo įvairūs universitetai ir kolegijos, siūlantys skirtingų mokslo sričių ir krypčių studijas – nuo humanitarinių ir socialinių mokslų iki technologijos, biomedicinos ar menų.

## Nuorodos
# Kultinis filmas

**Kultiniais filmais** paprastai vadinami filmai (ar serialai), kurie turi daug gerbėjų, manančių, kad filmas – vienas geriausių filmų apskritai, ir ta gerbėjų bazė nenyksta laikui bėgant ir pačiam filmui senstant. Dažniausiai kultiniai filmai vienaip ar kitaip išplečia kinematografijos ribas: pasiūlo naują žanrą (Šuns pasaulis), temą (Karališkas mūšis) ar veiksmo vystymo būdą, arba yra žiauresnis ar atviresnis seksualine ar kokia kita prasme nei iki tol buvę filmai, (parodo tai, kas anksčiau nebūdavo rodoma) arba panaudojama nauja filmavimo ar specialiųjų efektų rūšis (Žvaigždžių karai) ir panašiai. Iš kultinių filmų dažnai po to semiamasi idėjų kitiems filmams, dažnai kuriami tęsiniai (kurie retai kada patenkina filmo gerbėjus), novelizacijos, kompiuteriniai žaidimai, išplėtiniai, dokumentiniai filmai apie filmo statymą ir panašiai. Kultiniai filmai gali būti pasirinkti tam tikrų grupių ar subkultūrų, taip pat jie patys gali pradėti savotiškas subkultūras (pvz., Žvaigždžių Kelyje parodytą klingonų kalbą išmoko nemažai žmonių, išleistas anglų - klingonų - anglų žodynas ir knygutės padedančios kalbą išmokti. Arba per Australijos gyventojų surašymą tūkstančiai žmonių religijos skiltyje įrašė „džedajus“ (riterių brolija, palaikančios tvarką ir taika tarp respublikos planetų, iš Žvaigždžių karų filmo). Taip pat kultinių filmų gerbėjai pasižymi tuo, kad yra labai atsidavę filmo skleidžiamoms idėjoms ir filosofijoms, todėl dažnai organizuoja kasmetinius konventus ir panašius gerbėjų susitikimus.
# Orijų kalba

|  |
| --- |
| Orijų kalba ଓଡ଼ିଆ |
| Kalbama | Indija |
| Kalbančiųjų skaičius | 33 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | ? |
| Kilmė | indoeuropiečių indoiranėnų
indoarijų rytų indoarijų **orijų** |
| Rašto sistemos | orijų raštas |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | Orisa, Džarkandas |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | or |
| ISO 639-2 | ori |
| ISO 639-3 | ory |
| Geografinis paplitimas |
|  |
|  Vikipedija **Orijų kalba** |

**Orijų kalba** (ଓଡ଼ିଆ = *oṛiā*) – indoeuropiečių kalbų šeimos, indoarijų grupės kalba, vartojama orijų tautybės žmonių, gyvenančių daugiausia Indijos valstijoje Orisoje. Taip pat vartojama vietomis Vakarų Bengalijoje, Džarkhande, Čatisgarche, Andhra Pradeše. Bendras kalbančiųjų skaičius Indijoje siekia 33 mln. žmonių. Tačiau šią kalbą vartoja ir orijų diaspora Pietryčių Azijoje, Europoje, Šiaurės Amerikoje, Fidžyje.

Orijų kalba kilo iš Magadhi prakrito, vartoto Maurijų dinastijos laikais (ja užrašyti Ašokos ediktai). Ši kalba patyrė palyginti nedaug persų, arabų kalbų įtakos. Šiuolaikinė orijų kalba susidarė XIX a. vid., daugiausia krikščionių misionierių dėka. Kalba užrašoma orijų raštu, kilusiu iš brahmi raštų šeimos (kaip ir devanagari).

Priešingai nei hindi, orijų kalba yra išlaikiusi daug sanskrito gramatinių savybių – 3 gimines, didžiąją dalį linksnių, tačiau turi tik 2 gramatinius skaičius.

## Lietuvoje

Lietuvoje orijų kalbą mokėjo ir orijų–lietuvių kalbų žodyną parengė Ričardas Mironas.

## Nuorodos

* `ory`Duomenys apie kodu „ory“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
# Minangkabau kalba

|  |
| --- |
| Minangkabau kalba *Baso Minangkabau* |
| Kalbama |  Indonezija  Malaizija |
| Kalbančiųjų skaičius | ~8,5 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | austronezinės  Malajų-polineziečių   malajų    **minangkabau** |
| Rašto sistemos | arabų raštas, lotynų raštas |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba | - |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | - |
| ISO 639-2 | min |
| ISO 639-3 | min |
| Geografinis paplitimas |
|  |
|  Vikipedija **Minangkabau kalba** |

**Minangkabau kalba** (*Baso Minangkabau*) – austronezinių kalbų šeimai, malajų-polineziečių grupei priklausanti kalba, vartojama minangkabau tautybės žmonių, kurie gyvena Indonezijoje (daugiausia Vakarų Sumatroje, vakarinėje Riau, pietų Ačehe, kitur Sumatroje). Taip pat kalbančiųjų yra Malaizijoje, daugiausia Negeri Sembilano valstijoje, kur gyvena nemažai emigrantų iš Sumatros. Bendras kalbančiųjų skaičius – ~8,5 mln. gyventojų. Minangkabau kalba labai artima malajų kalbai ir neretai laikoma jos tarme.

Minangkabau kalba pati turi daug tarmių, kurios neretai paplitusios tik keliuose kaimuose. Standartine tarme laikoma  *Agam-Tanah Datar*. Seniau ši kalba neretai buvo užrašoma tiek arabų, tiek lotynų raštu, dabar naudojamas lotynų raštas.

## Nuorodos

* `min`Duomenys apie kodu „min“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
# Minų tarmės

|  |
| --- |
| Minų |
| Paplitimas | Pietryčių Kinija |
| Kalbų skaičius | 5 |
| Kilmė | kinų-tibetiečių \*kinų \*\*minų |
| Geografinis paplitimas |
|  |
| Klasifikacija | 5 tarmių grupės |

**Minų tarmės** (kin. 闽语, pinyin: *Mǐn yǔ*) – tarmių šeima, priskiriama kinų kalbai. Jai priklausančios kalbos vartojamos Kinijos regiono pietryčiuose (ypač Fudziane, Guangdonge, Taivane, Hainane) bei kinų diasporos Pietryčių Azijoje ir kitur pasaulyje. Pavadinimas kilo nuo Mindziango upės Fudziane.

Išskiriamos šios minų tarmių grupės:

* pietų minų tarmės (*Min Nan*, [nan])
* rytų minų tarmės (*Min Dong*, [cdo])
* šiaurės minų tarmės (*Min Bei*, [mnp])
* vidurio minų tarmės (*Min Zhong*, [czo])
* Pusiano tarmė (*Pu-Xian Min*, [cpx])
# Tragikomedija

**Tragikomedija** – dramos žanras, vaidinti skirtas kūrinys, kuriame susipynę tragedijos ir komedijos elementai.

Tragikomedija padeda dramaturgui atskleisti reiškinių, vertybių, visuomenėje įsitvirtinusių kriterijų reliatyvumą, prieštaringumą, kartais net alogiškumą. Sudėtingas gyvenimo problemas tragikomedija iškelia juoko forma, parodydama tą juoką kaip krizinę būseną, kaip tragizmo apraiškas (tragikomedijų veikėjams būdingas isteriškas juokas). Tragikomedijai būdingi paradoksalūs minties ir fabulos posūkiai, groteskiškas daiktų ir reiškinių traktavimas, fantasmagoriški įvaizdžiai, pakilaus ir farsinio elementų derinys veikėjų charakteriuose.

## Šaltiniai
# Ventrologija

JAV ventrologas Edgaras Bergenas su savo garsiuoju pašnekovu-marionete Čarliu Makarčiu filme *Stage Door Canteen* (1943).
**Ventrologija**, arba *pilvakalbystė* (lot. „venter“ – pilvas, „logos“ – žodis) – kalbėjimo menas beveik nejudinant lūpų, be artikuliacijos. Cirke – vienas iš retesnių nepagrindinių žanrų.

Artistas pilvakalbystės meno pasiekdavo po ilgų treniruočių, vaidinimą (dažniausiai komišką) paruošdavo kaip dialogą su lėle arba gyvūnu (pvz., šunimi). Ventrologų pasirodymai cirko, teatro ar kabareto scenose žinomi nuo XVIII amžiaus Austrijoje, Prancūzijoje, tapo populiarūs XIX a. – JAV, Indijoje, Rusijoje ir kt. Apie pilvakalbius Lietuvos cirkų arenose nėra duomenų.

### Žymūs ventrologai

* fon Mengenas – austrų baronas, žinomas kaip vienas pirmųjų pilvakalbių pasaulyje, viešai savo meną rodęs XVIII a. antroje pusėje;
* Ramdasas Padhis – žymus Indijos pilvakalbis ir lėlininkas, savo pasirodymus rengęs 40 metų;
* Grigorijus Donskojus (1865–1956 m.) – vienas pirmųjų pilvakalbių Rusijoje, vaidinęs cirkų arenose iki 1949 m.;
* Edgaras Bergenas – žinomas XIX a. vidurio JAV pilvakalbis ir lėlininkas;
* Jeff’as Dunham’as – vienas geriausių šių laikų pilvakalbių;
* ir kt.

## Nuorodos

* Ventrologija kaip cirko žanras (RUS)
* Pilvakalbystės paslaptys (RUS)
# Inspektorius

**Inspektorius** (lot. *inspector* - 'tikrintojas') - pareigybė, rangas; tarnybinis laipsnis (būdingas tokioms struktūroms kaip policija, aplinkos apsaugos tarnyba).

## Lietuva

Lietuvoje inspektorius yra policininko laipsnis. Taip pat pareigybė įvairiose inspekcijose, kitokiose tarnybose. Pvz., Valstybinė mokesčių inspekcija - mokesčių inspektorius, regiono aplinkos apsaugos departamentas - apsaugos inspektorius ir kt. Taip pat darbo inspektorius, priešgaisrinės apsaugos inspektorius, statybų inspektorius ir kt. Be to, tarnyba (institucija), pvz., Žurnalistų etikos inspektorius.

## Vokietija

Vokietijoje - arjeros tarnautojai:

* Vyresnysis inspektorius (vok. *Oberinspektor*, A 10)
* Amtmanas (A 11),
* Valstybės patarėjas (*Amtsrat* - anksčiau *Oberamtmann* - A 12) und
* Vyresnysis valstybės patarėjas (*Oberamtsrat*, A 13).

## Literatūra

* Hans-Walter Scheerbarth, Heinz Höffken, Lutz Schmidt und Hans Joachim Bauschke: *Beamtenrecht*. Verlag W. Reckinger GmbH & Co. KG, Siegburg, 6., völlig überarbeitete und erweiterte Auflage, 1992, ISBN 978-3-7922-0057-5
* Bundesbesoldungsgesetz in der Fassung der Bekanntmachung vom 6. August 2002 (BGBl. I S. 3020), zuletzt geändert durch Artikel 4 Abs. 1 des Gesetzes vom 17. Dezember 2006 (BGBl. I S. 3171), § 23 BBesG Eingangsämter für Beamte
# Bosinė gitara

**Bosinė gitara** – styginis muzikos instrumentas.

Fender Jazz Bass '60
## Istorija

Bosinės gitaros „tėvu“ laikomas kontrabosas – akustinis, didelis, vertikaliai laikomas muzikos instrumentas.

Pirmosios elektrinės bosinės gitaros pasirodė XX a. ketvirtajame dešimtmetyje. Pirmąjį bosą, skirtą plačiajai auditorijai, „Fender Precision Bass“, 1951 metais pagamino Leo Fenderis, žymus gitarų meistras ir kūrėjas. Jis patraukė muzikantų dėmesį, nes buvo mažesnis už kontrabosą (patogiau vežiotis, leido muzikantui judėti scenoje), buvo jungiamas į stiprintuvą (kontraboso garsas priklausė tik nuo jo akustinių savybių), bei grifo suskirstymu į skirsnius (būdavo tikslesnė nata). 1954 metais buvo truputį pakeista jo forma ir suapvalinti kampai, o 1957 garso ėmiklis padalintas į dvi dalis – viena jų skirta dviem viršutinėms stygoms, kita dviem apatinėms. Tais pačiais metais šis bosas jau visiškai įgavo tokią formą, kokią ir dabar įpratę matyti muzikantai ir klausytojai.

1960 metais pasirodė kita, tačiau panaši į pirmąją, bosinė gitara – „Fender Jazz Bass“. Šis modelis tapo viso pasaulio bosistų numylėtiniu.

Po kiek laiko Fenderio išradimu susidomėjo ir kiti gitarų gamintojai, prasidėjo masinė jų gamyba.

## Bosinių gitarų tipai

Bosinės gitaros gali būti skirstomos į tipus pagal daugelį kriterijų.

* Korpusas:
	+ Korpuso forma – šiuo metu gaminamos labai skirtingų formų bosinės gitaros. Forma lemia ne tik instrumento išvaizdą, bet ir grojimo patogumą.
	+ Korpuso tipas – bosinės gitaros (kaip ir klasikinės gitaros) būna akustinės, pusiau akustinės ir elektrinės. Akustinės bosinės gitaros garsas sustiprinamas rezonansinėje dėžėje, elektrinės bosinės gitaros garsas ėmiklių pagalba yra paverčiamas elektros signalais ir sustiprinamas stiprintuvu, pusiau akustinė bosinė gitara turi ir akustinės, ir elektrinės bosinės gitaros savybių.
* Stygos:
	+ Skaičius – dažniausiai sutinkami klasikiniai keturstygiai bosai, tačiau pastaruoju metu populiarėja ir penkiastygiai ar šešiastygiai. Gaminami ir daugiau stygų turintys instrumentai.
	+ Ilgis – stygos ilgiu laikomas atstumas nuo tilto iki kaklelio (kitaip sakant, visa virpamoji stygos dalis). Standartinis ilgis yra 34 coliai (864 mm), tačiau labai dažnai būna ilgesnių arba trumpesnių variantų.
	+ Derinimas – bosinės gitaros dažniausiai derinamos tarpais po 5 pustonius:
		- Keturstygio – stygos derinamos E A D G (skaičiuojant nuo viršutinės) natomis
		- Penkiastygio – dažniausiai B E A D G, kartais E A D G C
		- Šešiastygio – B E A D G C, kartais B E A D G B, retai F# B E A D G
		- Oktavinis bosas derinamas kaip ir paprastas, tačiau oktava aukščiau
		- Stygos gali būti grupuojamos. Tokiu atveju stygos iš vienos grupės derinamos oktavos skirtumu
		- Pasitaiko ir kitokių, nestandartinių, derinimų, kurie naudojami rečiau
* Skirsniai – grifas gali būti sudalintas į skirsnius, arba ne. Nuo to priklauso garso skambesys bei grojimo technika.
# Mahadevi Varma

| Mahadevi Varma |
| --- |
| Gimė | 1907 m. kovo 26 d. Farukhabadas, Utar Pradešas, Britų Indija |
| Mirė | 1987 m. rugsėjo 11 d. (80 metų) Alachabadas, Indija |
| Tautybė | indė |
| Sutuoktinis (-ė) | Swarup Narayan Varma |
| Religija | hinduizmas |
|  |
| Veikla | poetė, švietėja |
|  |
| Alma mater | Alachabado universitetas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
|
Padma Vibhušan (1988 m.) |

**Mahadevi Varma** (hind. महादेवी वर्मा = *Mahādevī Varmā*; 1907 m. kovo 26 d. – m. 1987 m. rugsėjo 11 d.) – Indijos poetė, rašytoja, visuomenės veikėja.

Jos kūryba priskiriama hindi literatūros simbolizmo (*chāyavād*) laikotarpiui. Mahadevi Varma kūrybai būdingi santykio su beribe anapusybe motyvai, gausu metaforų, įvaizdžių, simbolių. Religinių vaizdinių gausa jos kūriniai primena viduramžių sufijų ir bhaktų poeziją, todėl Mahadevi Varma vadinta „šiuolaikine Mira“ (t. y., žymia viduramžių poete-bhakte Mira Bai). Rašė šiuolaikine hindi tarme khariboli, gausiai naudojo sanskritišką žodyną.

Mahadevi Varma taip pat parašė apsakymų, memuarų, tapė. Buvo kovotoja už moterų teises, skatino švietimo plėtrą Indijoje.

1988 m. apdovanota valstybiniu „Padma Vibhušan“ ordinu.

## Bibliografija

Poezijos rinkiniai:

* *Nihar* („Migla“, 1930 m.)
* *Raśmi* („Spindulys“, 1932 m.)
* *Nīraja* („Vandens lelija“, 1935 m.)
* *Sandhya-gīt* („Rytmečio giesmė“, 1936 m.)
* *Dīp-śikhā* („Žibintas-liepsna“, 1942 m.)
* *Agnirekha* (1990 m., paskelbta po mirties)

## Nuorodos

* „Mahadevi Varma: hindi poezijos atstovė“, iš hindi kalbos vertė Šarūnas Šimkus, *Šiaurės Atėnai*, 2017 m. rugpjūčio 18 d.
# Yoshirō Mori

| Joširo Mori jap. 森 喜朗 = *Mori Yoshirō* |
| --- |
|  |
| Joširo Moris |
| Gimė | 1937 m. liepos 14 d. Nomis, Išikavos prefektūra, Japonija |
| Tėvai | Shigeki ir Kaoru |
| Sutuoktinis (-ė) | Chieko |
| Vaikai | Yuki |
| Religija | budizmas ir šintoizmas |
|  |
| Partija | LDP |
|  |
| Išsilavinimas | Vasedos universitetas |
|  |
|  **Vikiteka** | Yoshirō Mori |

**Joširo Mori** (jap. 森 喜朗 = *Mori Yoshirō*, g. 1937 m. liepos 14 d.) – Japonijos politikas, 2000–2001 m. ėjęs ministro pirmininko pareigas. Dabar Yoshiro yra Japonijos regbio sąjungos ir Japonijos-Korėjos parlamentarų sąjungos prezidentas.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2005-08-30 iš Wayback Machine projekto. (japonų k.).

| Politinis postas |
| --- |
| Prieš tai: **Keizo Obuchi** | **Japonijos ministras pirmininkas** 2000-2001 | Po to: **Junichiro Koizumi** |
| Prieš tai: **Mikio Aoki** | **G8 lyderis** 2000 | Po to: **Giuliano Amato** |
# iTunes

iTunes|  |
| Kūrėjas(-ai) | Apple Inc. |
| Išleista | 2001 m. sausio 9 d. |
|  |
| Stabili versija | 12.0.1
  |
|  |
| Tipas | Multimedijos grotuvas |
| Licencija | Freeware |
| Svetainė | www.apple.com/lt/itunes/ |

**iTunes** – multimedijos grotuvas, mediateka, mobiliųjų įrenginių valdymo programa, sukurta bendrovės „Apple“. Ji naudojama garso ir vaizdo rinkmenų siuntimuisi, paleidimui ir tvarkymui asmeniniuose kompiuteriuose su įdiegtomis OS X ir Microsoft Windows operacinėmis sistemomis.

Internetinė parduotuvė iTunes Store taip pat pasiekiama iPod Touch, iPhone ir iPad įrenginiais. Joje naudotojai gali įsigyti ir parsisiųsti muzikos įrašų, muzikinių vaizdo klipų, televizijos laidų, audioknygų, tinklalaidžių turinį, filmų, telefonų skambučių melodijų. Programėlių iPhone, iPad ir iPod Touch įrenginiams galima rasti internetinėje parduotuvėje App Store.
# Shreya Ghoshal

|  |
| --- |
| Shreya Ghoshal |
|
Šreja Ghošal 2012 m. |
| Biografija |
| Pilnas vardas | Śreyā Ghoṣāl |
| Gimė | 1984 m. kovo 12 d.  Baharampuras, Indija  |
| Žanrai | filmi, Hindustani, gazelis |
| Kūrinių kalbos | hindi, bengalų, telugų, kanadų ir kt. |
| Veikla | dainininkė, visuomenės veikėja, |
| Instrumentai | vokalas |
| Aktyvumo metai | 2000- |
| Įrašų kompanija | Sagarika |
| Svetainė | shreyaghoshal.com |

**Šreja Ghošal** (beng. শ্রেয়া ঘোষাল, hind. श्रेया घोषाल = *Śreyā Ghoṣāl*; g. 1984 m. kovo 12 d.) – Indijos dainininkė, įdainuojanti filmų garso takelius. Daugiausia atlieka dainas hindi kalba, nors taip pat yra įrašiusi telugų, kanadų, tamilų, bengalų, malajalių, asamų ir kt. Indijos kalbomis.

Gimė bengalų brahmanų šeimoje Baharampure, Vakarų Bengalijoje. Veliau persikėlė į Ravathbatą (Radžasthanas), kur jos tėvas dirbo atominėje elektrinėje. Vėliau Šreja Ghošal Bombėjuje mokėsi Anušaktinagaro mokykloje. Tačiau ją labiau traukė muzika, o ne tikslieji mokslai, todėl perstojo į kitą kolegiją, kur mokėsi menus ir anglų kalbą.

Šreja Ghošal nuo vaikystės mokėsi dainuoti. Pradžioje iš savo motinos, vėliau lankė Hindustani klasikinės muzikos pamokas. 1995 m. laimėjo konkursą „All India Light Vocal Music Competition“, taip pat realybės šou „Sa Re Ga Ma Pa“ etapą, o 1999 m. tapo šou nugalėtoja. 1998 m. ji išleido savo pirmąjį albumą *Bendhechhi Beena*, kurį įdainavo bengalų kalba. Vėliau įrašė dar kelis bengališkus albumus ir bhadžanų Krišnai rinkinį.

Po pasirodymo konkurse „Sa Re Ga Ma Pa“, į Šreją Ghošal dėmesį atkreipė žymus Indijos filmų režisierius Sandžajus Lyla Bhansali. Jis 2000 m. pakvietė Ghošal įdainuoti keletą kūrinių jo kuriamam filmui „Devdas“ (hind. देवदास, liet. *Devdasas*). Šreja įgarsino to filmo žvaigždę Aišvariją Rai. Po to Šreja Ghošal išgarsėjo visoje Indijoje ir tapo Bolivudo filmų dainininke. Ji atlieka tiek klasikinio Bolivudo stiliaus, tiek šiuolaikines dainas.

Šreja Ghošal garsi ne tik Indijoje. Nuo 2011 m. rengė koncertinius turus po JAV, Jungtinę Karalystę, Gajaną, Australiją, Naująją Zelandiją, Jungtinius Arabų Emyratus, Kanadą. Ji aktyviai reiškiasi visuomeninėje veikloje, dalyvauja ir veda įvairias televizijos laidas, projektus.

Ghošal 4 sykius laimėjo Nacionalinius filmų apdovanojimus geriausios dainininkės kategorijoje, 4 kartus – „Filmfare“ apdovanojimus, 7 IIFA apdovanojimus, daugybę regioninių filmų ir muzikos apdovanojimų.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė Archyvuota kopija 2010-06-20 iš Wayback Machine projekto.
* Šreja Ghošal IMDB puslapyje
* Shreya Ghoshal svetainėje Last.fm
# Mohinė

Mohinės atvaizdas Čenakešavos šventykloje (Beluras, Karnataka)
**Mohinė** (skr. मोहिनी = IAST: *Mohinī*) – hinduistinėje mitologijoje moteriška Višnaus avatara; Višnus kaip deivė gundytoja. Pasak puraninių sakmių (Bhagavata purana VIII 8-9, Višnaus purana I 9 ir kt.), dievams ir asurams plakant pieno vandenyną, pastarieji pagrobė iš vandenyno pasirodžiusią amritą ir ėmė ginčytis, kam pirmam teks ją gerti. Tada Višnus pasivertęs gundančia deive Mohine ir patekęs pas asurus. Mohinė savo vilionėmis nukreipia asurų dėmesį, o dievai tuo metu išgeria amritos. Tada Mohinė pradingsta su visu amritos indu.

Pasak kitos legendos (iš Linga puranos), Mohinės grožis pakerėjo Šivą, ir šis paprašė Višnaus vėl ja pasiversti. Apimtas geismo, Šiva apglėbęs Mohinę. Iš jos tada gimusi dvilypė dievybė Harihara (pagal Višnaus epitetą *Hari* ir Šivos – *Hara*).

Mohinė minima ir kitose puranose, dažniausiai įvairiais atvejais ji padeda nužudyti didelės galios įgijusius asurus. Tradiciškai vaišnaviniuose tekstuose Mohinė interpretuojama kaip Višnaus maja. Mohinės kultas gana populiarus pietų Indijoje – jos šventyklų yra Goa, Karnatakoje, Keraloje, Maharaštroje. Vietomis tamilų kaimuose švenčiama didvyrio Iravano ir Mohinės hierogamija.

Vardas *Mohinī* reiškia 'gundytoja, apgavikė, klastūnė' (< *muh-* 'klysti, pasimesti, kvaišti').

## Šaltiniai
# Valentino diena

| Valentino diena |
| --- |
| Valentino dienos atvirukas, apie 1909 m. |
| Dar vadinama | Šv. Valentino diena, Įsimylėjėlių diena |
| Rūšis | Krikščioniška, romantiška, kultūrinė ir komercinė šventė |
| Minėjimai | Apsikeitimas sveikinimo atvirukais ir dovanomis, pasimatymai ir bažnytinės pamaldos |
| Data | Vasario 14 d. |
| Trukmė | 1 diena |
| Periodiškumas | Kasmet |

**Valentino diena** arba **Šv. Valentino diena** švenčiama vasario 14 d. Ji vadinama įsimylėjėlių arba meilės diena. Daugelyje pasaulio regionų kartu yra ir kultūrine, ir religinė, ir romantinė, ir komercine šventė.

Jos metu kartu su Valentino atvirutėmis dovanojamos raudonos rožės bei saldumynai.

## Istorija

Manoma, kad Šv. Valentinas buvo Romos vyskupas, kuris gyveno III a. Tuometinis Romos imperatorius Klaudijus II buvo išleidęs įsakymą, draudžiantį tuoktis. Šitaip jis siekė, kad kuo daugiau vyrų eitų kariauti ir gintų imperiją nuo išorinės agresijos ir vidinės netvarkos. Imperatorius manė, kad vedę vyrai yra emociškai labiau prisirišę prie savo šeimų, todėl negali būti geri kariai. Vyskupas Valentinas, matydamas jaunų žmonių skausmą, juos sutuokdavo slapčia. Klaudijus II išgirdęs apie tokį vyskupo elgesį, jį suėmė ir uždarė į kalėjimą, kur vasario 14 d. Valentinas buvo nubaustas mirtimi. Po kiek laiko Valentinas buvo paskelbtas šventuoju.

Įsimylėjėlių šventės ištakos gali būti siejamos su romėnų vaisingumo švente Luperkalijomis, kuri buvo V a. uždrausta Popiežiaus Gelasijaus I.

Tačiau dabartinė Valentino diena neminima iki pat XIV a. XVII a. pabaigoje ši diena pradėjo populiarėti Jungtinėje Karalystėje, o netrukus po to ir JAV, kuomet įsimylėjėliai pradėjo siuntinėti Valentino atvirukus. Proginiai atvirukai buvo puošiami nėriniais ir kaspinais, Kupidono, širdelių bei paukščių atvaizdu.

Be to, šventė populiari Kanadoje, Australijoje ir kt. šalyse.

Lietuvoje ši šventė švenčiama tik po nepriklausomybės atgavimo 1990 m. Pastaraisiais metais daugėja ir santuokų Valentino 14 d.

## Šaltiniai

| **Tradicinės Lietuvos krikščionių kalendorinės šventės** |
| --- |
| Adventas **·**  Kūčios **·**  Kalėdos **·**  Trys karaliai **·**  Mėsiedas **·**  Grabnyčios **·**  Užgavėnės **·**  Pelenų diena **·**  Gavėnia **·**  Verbų sekmadienis **·**  Didžioji savaitė **·**  Velykos **·**  Atvelykis **·**  Šeštinės **·**  Sekminės **·**  Devintinės **·**  Žolinė **·**  Vėlinės **Svarbesnės šventųjų dienos**: Kazimierinės (03.04) **·**  Juozapinės (03.19) **·**  Šv. Stanislovas (04.11) **·**  Jurginės (04.23) **·**  Joninės (06.24) **·**  Petrinės ir Povilinės (06.29) **·**  Šv. Rokas (08.16) **·**  Šv. Baltramiejus (08.24) **·**  Mykolinės (09.29) **·**  Visi šventieji (11.01) **·**  Šv. Martynas (11.11) |
| **Tradicinės lietuvių šventės** |
| Žiemos saulėgrįža **·**  Kūčios **·**  Pusiaužiemis **·**  Užgavėnės **·**  Rasos **·**  Žolinė **·**  Ilgės  |