Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Saratovo sritis

| Saratovo sritis Саратовская область |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** |  Rusija |
| **Federalinė apygarda** | Pavolgio federalinė apygarda |
| **Ekonominis regionas** | Pavolgio |
| **Administracinis centras** | Saratovas |
| **Oficialios kalbos** | rusų |
| **Vadovas** | Pavelas Ipatovas |
|  |
| **Gyventojų** (2006) | 2 608 300 (19) |
| **Plotas** | 100 200 km² (36) |
|   - vandens % | 2,05 % |
| **Tankumas** (2006) | 26 žm./km² |
|  |
|  **Vikiteka** | Saratovo sritis |

**Saratovo sritis** (rus. *Саратовская область*) – federacinė sritis Rusijoje, Pavolgio federalinėje apygardoje. Ribojasi su Penzos, Uljanovsko ir Samaros sritimis šiaurėje, su Kazachstanu rytuose, su Volgogrado sritimi pietuose, su Voronežo ir Tambovo sritimis vakaruose. Administracinis centras – Saratovas.

## Geografija

Sritis yra Rytų Europos lygumos pietryčiuose. Palei Volgos vakarinį krantą iškilusi Pavolgio aukštuma, kurioje yra aukščiausia srities vieta (331 m). Volga sritį dalina į du regionus: Pavolgę vakaruose ir Užvolgę rytuose. Pietryčiuose siekia Pakaspijo žemumą. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -12 °C, liepos mėnesio +22 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 250–450 mm. Pagrindinė upė – Volga. Iš rytų į ją teka Didysis Irgizas. Pietryčiuose teka Didysis ir Mažasis Uzeniai. Saratovo srities rytai priklauso Dono baseinui (Medvedica, Chopioras). Vyrauja stepės ir miškastepės.

## Miestai

Didžiausi Saratovo srities miestai (2007 m., tūkst. gyventojų):

* Saratovas – 841,4
* Engelsas – 200,8
* Balakovas – 200,5
* Balašovas – 93,4
* Volskas – 68,9
* Rtiščevas – 43,3
* Pugačiovas – 42,4

## Šaltiniai

|  |  |
| --- | --- |
| Rusijos Federacijos administracinės teritorijos |  |
| Federaliniai subjektai |
|

|  |  |
| --- | --- |
| **Respublikos** | Adygėja | Altajus | Baškirija | Buriatija | Chakasija | Čečėnija | Čiuvašija | Dagestanas | Ingušija |Jakutija | Kabarda-Balkarija | Kalmukija | Karačiajų Čerkesija | Karelija | Komija | Krymas\* | Marija | Mordvija | Šiaurės Osetija | Tatarstanas | Tuva | Udmurtija |
| **Kraštai** | Altajus | Chabarovskas | Kamčiatka | Krasnodaras | Krasnojarskas | Permė | Primorė | Stavropolis | Užbaikalė |
| **Sritys** | Amūras | Archangelskas | Astrachanė | Belgorodas | Brianskas | Čeliabinskas | Irkutskas | Ivanovas | Jaroslavlis| Kaliningradas | Kaluga | Kemerovas | Kirovas | Kostroma | Kurganas | Kurskas | Leningradas | Lipeckas | Magadanas | Maskva | Murmanskas | Žemutinis Naugardas | Naugardas | Novosibirskas | Omskas | Orenburgas | Oriolas | Penza | Pskovas | Rostovas | Riazanė | Sachalinas | Samara | Saratovas | Smolenskas | Sverdlovskas | Tambovas | Tiumenė | Tomskas | Tula | Tverė | Uljanovskas | Vladimiras | Volgogradas | Vologda | Voronežas |
| **Federaciniai miestai** | Maskva | Sankt Peterburgas |
| **Autonominės sritys** | Žydų |
| **Autonominės apygardos** | Chantų Mansija | Čiukotka | Jamalas | Nencija |

 |
|  |
| Federalinės apygardos |
| Centrinė | Krymas | Pavolgis| Pietūs | Sibiras | Šiaurės Vakarai | Šiaurės Kaukazas | Tolimieji Rytai | Uralas |
# Šiaurės jūrų kelias

Šiaurės jūrų kelias  Kelias per Sueco kanalą
**Šiaurės jūrų kelias** (rus. *Се́верный морско́й путь*) – Rusijos laivybinė magistralė Arktyje, jungianti europinę ir azijinę Rusijos dalis per Arkties vandenyno jūras.

Ilgis nuo Archangelsko iki Providenijos – 6 700 km, nuo Archangelsko iki Vladivostoko – 11 400 km (Arkties ir Ramiojo vandenyno jūromis). Svarbiausia Arkties ekspedicijų bazė Archangelskas, svarbiausi uostai: Igarka, Dudinka, Diksonas, Tiksis, Pevekas, Providenija.

Navigacijos trukmė – 2–4 mėnesiai per metus, dažnai naudojami ledlaužiai. Gabenama kuras, technika, maisto produktai, mediena. Pirmoji per vieną navigaciją 1932 m. perplaukė Oto Šmito vadovaujama ekspedicija laivu „Сибиряков“.
# Amnesty International

|  |
| --- |
| Amnesty International |
|  |
| Įkurta | 1961 m. liepa |
| Įkūrėjai | * Peter Benenson
* Eric Baker
* Seán MacBride
 |
| Tipas | * Ne pelno organizacija
* Tarptautinė nevyriausybinė organizacija
 |
| Tikslas | Žmogaus teisių apsauga |
| Būstinė | Londonas, Jungtinė Karalystė |
| Generalinis sekretorius | Agnès Callamard |
| Darbuotojų | 3600 |
| Svetainė | www.amnesty.org |

**Amnesty International** (liet. *Tarptautinė amnestija*, trump. *Amnesty* arba *AI*) – tarptautinė nevyriausybinė organizacija, ginanti žmogaus teises. Įkurta 1961 m. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Ten pat įsikūrusi ir organizacijos būstinė. Organizacijai priklauso daugiau nei 3 mln. narių.[reikalingas šaltinis]

Organizacija gina asmenis, persekiojamus dėl politinių ir religinių įsitikinimų, siekia panaikinti mirties bausmę, kankinimus ir žiaurų elgesį su kaliniais. Apie tai renka informaciją, siunčia misija į įvairias pasaulio šalis padėčiai tirti, skelbia kasmetines ataskaitas apie žmogaus teises įvairiose šalyse.

Per savo atstovus JTO, UNESCO ir kitur daro įtaką tarptautinėms organizacijoms. Organizuoja ir koordinuoja žmogaus teisių gynimo akcijas.

Aukščiausias organas – taryba, vykdomasis – vykdomasis komitetas.

1997 m. organizacijai suteikta Nobelio taikos premija.

„Amnesty International“ Lietuvos grupė įkurta 1991 m.

## Šaltiniai

* Visuotinė lietuvių enciklopedija, T-1 (A-Ar), p. 448

### Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
# Bartolomeo Rastrelli

| Bartolomėjas Rastrelis it. *Francesco Bartolomeo Rastrelli* |
| --- |
|  |
| Gimė | 1700 m. Florencija |
| Mirė | 1771 m. balandžio 29 d. (~71 metai) Sankt Peterburge |
| Tėvas | Karlas Bartolomėjus Rastrelis |
|  |
| Veikla | architektas. |
|  |
|  **Vikiteka** | Bartolomeo Rastrelli |

**Frančeskas Bartolomėjas Rastrelis** (it. *Francesco Bartolomeo Rastrelli*; 1700 m. Florencija – 1771 m. balandžio 29 d. Sankt Peterburge) – italų tautybės Rusijos architektas.

Išvystė lengvai atpažįstamą ištaigingą, o kartu ir didingą rusiško vėlyvojo baroko stilių. Jo darbai, pavyzdžiui, Žiemos rūmai Sankt Peterburge ar Jekaterinos rūmai Carskoje Selo, garsūs ekstravagantiška prabanga ir dekoracijų gausa.

## Istorija

Bartolomėjas atvyko į Rusiją 1715 su savo tėvu, italų skulptoriumi Karlu Bartolomėjumi Rastreliu. Jis troško naujausias italų architektūros tradicijas suderinti su maskvietiško baroko stiliumi. Pradinį architektūros išsilavinimą gavo namuose. Nuo 20 metų pradėjo dirbti architektų pagalbininku. Suprojektavo ir prižiūrėjo daugelio Rusijos imperatorių ir kilmingųjų rūmų statybas. Jo pirmuoju rimtu darbu tapo pasiūlymas projektuoti rūmus princui Dimitrijui Kantemirui 1721. 1763 nuo projektavimo pasitraukė.

Jo darbai itin patiko Rusijos monarchėms, 1730 jis buvo paskirtas vyresniuoju rūmų architektu. Šį titulą jis išlaikė per imperatorių Anos (1730-1740) ir Jelizavetos (1741-1762) valdymą. Žymiausi jo darbai:

* 1730 – Anehofo rūmai Lefortove, Maskvoje, nugriauti XIXa;
* 1733 – pirmieji Žiemos rūmai, vėliau nugriauti;
* 1736 – Kuršo kunigaikščio Ernsto Birono rūmai Ruhentalyje, dabar Rundalė;
* 1738 – Kuršo kunigaikščio Mintaujos rūmai, dabar Jelagavoje;
* 1741 – Vasaros rūmai Sankt Peterburge, nugriauti 1797;
* 1747 – Peterhofo rūmų išplėtimas ir atnaujinimas;
* 1747 – Žiemos rūmai Maskvos Kremliuje, nugriauti XIXa;
* 1749 – Šv. Andriejaus bažnyčia Kijeve;
* 1749 – Voroncovo rūmai Sankt Peterburge;
* 1752 – Jekaterinos rūmai Carskoje Selo;
* 1752 – Marijinskij rūmai Kijeve;
* 1753 – Stroganovų rūmai Sankt Peterburge;
* 1753 – Žiemos rūmai Sankt Peterburge.

Paskutinis ir pats ambicingiausias Rastrelio projektas – Smolnio vienuolynas Sankt Peterburge, tačiau po Jekaterinos mirties projektas liko neužbaigtas.
# Pėda (matavimo vienetas)

*Kitos reikšmės – Pėda (reikšmės).*
**Pėda** (angl. *foot*, **ft**) – nesisteminis ilgio vienetas, lygus 0,3048 m.
Ne SI sistemos matavimo vienetas.

1 ft (pėda) = 12 in (colių) = 1/7 (furlongo) = 30,48 cm (centimetro). Senovės Romoje buvo lygus 0,2962 m.

Žmogaus pėda senovėje pasitarnavo ilgio vieneto atsiradimui. Iki metrinės vienetų sistemos įvedimo naudota įvairiose šalyse, jos vertė skyrėsi.
Didžiojoje Britanijoje, JAV, Rusijoje buvo lygi 0,3048 m, Brazilijoje – 0,3439 m, Švedijoje – 0,2699 m, Vokietijoje – 0,2865 m.

Toks mato vienetas šiais laikais naudojamas Didžiojoje Britanijoje ir beveik visose buvusiose jos kolonijose. Laivyboje naudojamas angliškuose jūrlapiuose nedideliems aukščiams ir jūros gyliams matuoti.

## Lietuvoje

LDK pėda buvo apie 0,325 m. Lietuvą okupavus Rusijai įsigalėjo rusiškoji pėda, lygi 0,3048 m.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite

* Pėda – gyvūnų atraminės galūnės dalis.
# Vidurio Europos lyguma

Vidurio Europos lygumos apytikslė padėtis
**Vidurio Europos lyguma** (lenk. *Nizina Środkowoeuropejska*) arba Šiaurės Europos lyguma (vok. *Nordeuropäische Tiefebene*, ol. *Noord-Europese Laagvlakte*, dan. *Nordeuropæiske Lavland*) – lyguma Vidurio ir Vakarų Europoje. Driekiasi per Lenkijos, Vokietijos, Danijos, Nyderlandų teritorijas. Tęsiasi nuo Baltijos ir Šiaurės jūrų šiaurėje iki Vidurio Europos hercininių kalnų pietuose. Ilgis iš vakarų į rytus ~600 km, plotis 200–300 km, būdingas aukštis 50–100 m. Aukščiausia vieta – 329 m (Vežicos kalnas, šiaurės Lenkija). Vidurio Europos lygumos dalis, esanti Vokietijoje, vadinama Šiaurės Vokietijos žemuma. Lygumos paviršių sustumdė pleistoceno ledynai (rytuose moreniniai, vakaruose zandriniai dariniai).

Lygumą raižo tankus upių tinklas, gausu ežerų, pelkių. Būdingi plačialapių, spygliuočių miškai, viržynai. Vidurio Europos lyguma tankiai apgyvendinta, daugelis kraštovaizdžių sukultūrinta. Didžiausi čia įsikūrę miestai: Berlynas, Amsterdamas, Varšuva, Poznanė, Hamburgas, Brėmenas, Hanoveris, Roterdamas.

## Šaltiniai
# John Pius Boland

| John Pius Boland |
| --- |
| Pietų Kerio parlamento atstovas |
|  |
| Gimė | 1870 m. rugsėjo 16 d. Dublinas, Airija |
| Mirė | 1958 m. kovo 17 d. (87 metai) Londonas, Didžioji Britanija |
| Pietų Kerio parlamento atstovas |
| Ėjo pareigas | 1900 m. – 1918 m. |
| Ankstesnis | Thomas Joseph Farrell |
| Vėlesnis | Fionán Lynch |
|  |
| Partija | Airijos parlamento partija |

**John Pius Boland** (1870 m. rugsėjo 16 d. – 1958 m. kovo 17 d.) – airių politikas, Jungtinės Karalystės parlamento narys. Pirmasis olimpinis teniso čempionas.

## Biografija

Atėnuose vykusiose pirmose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse airis atstovavo Jungtinę Karalystę ir dalyvavo teniso varžybose. Vienetų ir dvejetų varžybose (kartu su vokiečiu Friedrich Traun) Boland pelnė aukso medalius.

Nuo 1900 m. iki 1918 m. John Pius Boland laimėjo keturias kadencijas iš eilės atstovauti Pietų Kerio grafystę Jungtinės Karalystės parlamente.

## Šaltiniai
# Aukso medalis

2012 m. olimpinis aukso medalis
**Aukso medalis** – medalis, skiriamas už aukščiausius pasiekimus ne karinėje srityje.

Nuo XVIII a. aukso medaliai teikiami meno srityje, pavyzdžiui, Karališkojoje Danijos dailės akademijoje, paprastai kaip apdovanojimo simbolis, suteikiantis išskirtiniam studentui tam tikrą finansinę laisvę. Kitos organizacijos siūlo tik apdovanojimo prestižą.

Kai kurie aukso medaliai yra gryno aukso, kiti – paauksuoti arba sumaišyti su sidabru, pavyzdžiui, olimpinių žaidynių medaliai, Jungtinių Valstijų Kongreso aukso medalis ir Nobelio premijos medalis.

## Išnašos
# Guillermo Coria

**Guillermo Coria**|  |
| **Pravardė (-ės)** | *El Mago* |
| **Šalis** |  Argentina |
| **Gyvenamoji vieta** | Venado Tuertas, Argentina |
| **Gimimo data** | 1982 m. sausio 13 d. |
| **Gimimo vieta** | Rufinas, Argentina |
| **Ūgis** | 175 cm |
| **Svoris** | 71 kg |
| **Profesionaliame sporte nuo** | 2000 |
| **Žaidžia** | Dešine ranka |
| **Karjeros pajamos** | $5 817 486 |
| **Vienetų varžybos** |
| **Karjeros rekordas:** | 216–106 |
| **Karjeros titulai:** | 9 |
| **Aukščiausias reitingas:** | No. 3 (gegužės 3, 2004) |
| **Didžiojo Kirčio turnyrų rezultatai** |
| Australian Open | 4R (2003, 2005) |
| French Open | F (2004) |
| Vimbldonas | 4R (2005) |
| US Open | QF (2003, 2005) |
| **Dvejetų varžybos** |
| **Karjeros rekordas:** | 9-22 |
| **Karjeros titulai:** | 0 |
| **Aukščiausias reitingas:** | No. 183 (kovo 1, 2004) |
| **Didžiojo Kirčio turnyrų rezultatai** |
| Australian Open | 1R (2003) |
| French Open | - |
| Vimbldonas | 1R (2004) |
| US Open | - |
| Šablonas paskutinį kartą taisytas: 7 vasario, 2009. |

**Giljermas Sebastianas Korija** (isp. *Guillermo Sebastián Coria*; g. 1982 m. sausio 13 d.) – buvęs profesionalus Argentinos tenisininkas. Aukščiausias Giljermo pasiekimas ATP reitinge buvo trečioji vieta. Per savo karjerą jis laimėjo 9 titulus. Korijos pravardė – El Mago (ispaniškai *Burtininkas*) ir El Chino (ispaniškai *Kinas*). Jis profesionalu tapo 2000 metais. Giljermas tapo žinomas po to kai 2004 metais pateko į French Open finalą, bet jame pirmaudamas dviem setais sugebėjo pralaimėti Gastonui Gaudijo. Korijai,
Giljermo vardas buvo suteiktas tautiečio Giljermo Vilaso garbei. Per savo karjerą Sebastianas uždirbo 5 817 486 JAV dolerių.

## Įranga

Korija naudojo Head kompanijos raketes, o rengėsi „Adidas“ apranga.

## Didžiojo Kirčio turnyrų finalai

### Vienetai: 1 (0-1)

| **Pasiekimas** | **Metai** | **Turnyras** | **Danga** | **Varžovas** | **Rezultatas** |
| Finalininkas | 2004 | French Open | Gruntas |  Gastonas Gaudijo | 0–6, 3–6, 6–4, 6–1, 8–6 |
# Guillermo Cañas

**Guillermo Cañas**|  |
| **Šalis** |  Argentina |
| **Gyvenamoji vieta** | Buenos Aires, Argentina |
| **Gimimo data** | 1977 m. lapkričio 25 d. |
| **Gimimo vieta** | Buenos Aires, Argentina |
| **Ūgis** | 185 cm |
| **Svoris** | 86 kg |
| **Profesionaliame sporte nuo** | 1995 |
| **Žaidžia** | Dešine ranka |
| **Karjeros pajamos** | $5 211 718 |
| **Vienetų varžybos** |
| **Karjeros rekordas:** | 250–190 |
| **Karjeros titulai:** | 7 |
| **Aukščiausias reitingas:** | No. 8 (birželio 6, 2005) |
| **Didžiojo Kirčio turnyrų rezultatai** |
| Australian Open | 4R (2004, 2005) |
| French Open | QF (2002, 2005, 2007) |
| Vimbldonas | 4R (2001) |
| US Open | 3R (2004) |
| **Dvejetų varžybos** |
| **Karjeros rekordas:** | 61–82 |
| **Karjeros titulai:** | 2 |
| **Aukščiausias reitingas:** | No. 47 (liepos 15, 2002) |
| Šablonas paskutinį kartą taisytas: balandžio 13, 2009. |

**Giljermas Ignasijus Kanjasas** (isp. *Guillermo Ignacio Cañas*; g. 1977 m. lapkričio 25 d.) – profesionalus Argentinos tenisininkas, olimpietis. Šiuo metu ATP reitinge Giljermas užima 192 vietą. Aukščiausia jo pasiekta vita reitinguose buvo aštuntoji. Per savo karjerą Kanjasas laimėjo 7 ATP titulus. Giljermą Kanjasą treniruoja argentinietis, buvęs profesionalus tenisininkas Gastonas Etlisas. Kanjasas pradėjo žaisti tenisą būdamas septynerių. Jis tapo profesionalu 1995 metais.

Kanjasas žaidžia gynybinio stiliaus tenisą nuo galinės linijos. Jo mėgstamiausia danga yra gruntas. Tačiau jis gerai žaidžia ir ant žolės bei kietos dangos kortų.

Po diskvalifikacijos dėl dopingo naudojimo, Kanjasas sugrįžo į profesionalų tenisą 2006 metų rugsėjį.

Deviso Taurės mačuose Giljermas yra laimėjęs 5 ir pralaimėjęs 2 kartus.

## Šaltiniai
# Peru herbas

**Peru herbas** – vienas iš Peru valstybės nacionalinių simbolių. Naudojami net trys herbo variantai: valstybinis herbas (*Escudo de Armas*), tautinis herbas (*Escudo Nacional*) ir didysis antspaudas (*Gran Sello del Estado*).

Visus tris herbus vienija skydas, sudarytas iš trijų elementų: viršutiniame kairiajame kampe žydrame fone pavaizduotos vikunijos – tradicinio Andų gyvūno, viršuje dešinėje baltame fone pavaizduoto chininmedžio (Peru atrasto vaisto nuo maliarijos – chinino – simbolis) ir apatinėje dalyje, raudoname fone pavaizduoto gausybės rago su išsieliejusiomis monetomis (simbolizuoja šalies gamtinius turtus).

Valstybiniame herbe skydą iš kairės supa laurų šakelė, iš dešinės – alyvų šakelė. Šakelės surištos raudonai balta (vėliavos spalvos) juostele. Skydą karunuoja ąžuolų vainikas. Šis herbas naudojamas ant valstybinės vėliavos.

Tautinis herbas sudarytas iš skydo, apgaubto išskleistų Peru vėliavų. Šis herbas naudojamas ant karinių vėliavų.

Didysis antspaudas sudarytas iš tautinio herbo ir užrašo *REPÚBLICA DEL PERÚ* („Peru Respublika“). Naudojamas kaip antspaudas valstybiniuse dokumentuose.

* *Escudo de Armas*
* *Escudo Nacional*
* *Gran Sello del Estado*

**Pietų Amerikos valstybių herbai**

|  |
| --- |
|
Argentina · Bolivija · Brazilija · Čilė · Ekvadoras · Gajana · Kolumbija · Paragvajus · Peru · Surinamas · Urugvajus · Venesuela
 Folklando (Malvinų) Salos · Pietų Džordžija |
| **Valstybių atributika:** Herbai · Valstybinių vėliavų galerija |
# José Carlos Mariátegui

José Carlos Mariátegui (1929)
**Chosė Karlosas Mariategis** (*José Carlos Mariátegui La Chira*; 1894 m. birželio 14 d. Mokegvoje – 1930 m. balandžio 16 d.) – Peru žurnalistas, filosofas, politinis aktyvistas, daręs didelę įtaką Lotynų Amerikos socializmui.

Propagavo marksizmo idėjas, tačiau jas siūlė taikyti ne kopijuojant Europos modelį, o pritaikant pagal Lotynų Amerikos sąlygas. Mariátegui savo darbuose, kurių garsiausias „Septynios interpretacinės esės apie Peru reaybę“, kritikuoja latifundijų šeimininkų vykdomą žmonių išnaudojimą, nagrinėja ekonomines, socialines, kultūrines problemas. 1928 m. įkūrė Peru komunistų partiją.

José Carlos Mariátegui idėjomis vėliau rėmėsi Švytinčio kelio, Tupak Amaru judėjimai.
# Apartheidas

Maudymasis tik baltiesiems
**Apartheidas** (afr. *apartheid* – *atskiras gyvenimas*) – Pietų Afrikos Respublikos baltųjų vyriausybės 1948–1993 metais vykdyta rasinės segregacijos, ekonominės, politinės diskriminacijos politika, kurios socialinės ir ekonominės pasekmės juntamos ir XXI a.

## Sistema

Jos esmė buvo ta, kad kiekviena rasė (oficialiai buvo keturios: spalvotieji (daugiausia mulatai), baltieji (būrai, anglai), juodieji (zulusai, kosai, kitos tautos) ir azijiečiai (indai, malajai) turėjo tik jai skirtas vietas: mokyklas, restoranus, paplūdimius, viešbučius; ištisi miestai būdavo paskirti tik tai ar kitai rasei, o didmiesčiuose – rajonai. Net ir parlamentas buvo trijų rūmų, kurių kiekviename buvo po vienos rasės (baltųjų, spalvotųjų, azijiečių) atstovą (juodaodžiai turėjo atskirus savo parlamentus savo teritorijose (bantustanas), bet neturėjo atstovavimo nacionaliniu lygmeniu). Iš esmės tokia situacija sukūrė valstybę, sudarytą iš daugelio „valstybių“, kuriose ekonominiai lygiai buvo visiškai skirtingi – pvz., baltųjų teritorijos buvo išplėtotos, o kai kurios juodaodžių žemės buvo trečiojo pasaulio lygio.

Ši santvarka buvo laikoma rasistine: negalėdami gyventi kitų rasių miestuose ir teritorijose, kuriose ekonomikos lygis buvo aukštesnis, juodaodžiai negalėjo gauti gero išsimokslinimo (dėl žemesnio ekonominio lygio juodaodžių teritorijose mokymo įstaigos buvo prastesnės) ir gerų darbų. Juodaodžiai galėjo dirbti baltųjų teritorijose, tačiau neturėdami gero išsimokslinimo gaudavo menkai apmokamus prastus darbus. Dėl didelio jų kiekio ir daug žemesnio pragyvenimo lygio juodaodžių teritorijose bei to nulemto prasto išsimokslinimo, jų darbo kaina būdavo mažesnė nei kitų rasių atstovų (t. y. jie paprastai dirbo fizinius darbus, kuriuos kur kas rečiau dirbo turtingesnių rasių atstovai, pvz., baltieji).

Vėliau pradėti steigti bantustanai: autonominės ir nepriklausomos valstybės atskiroms juodaodžių tautoms. Nemaža dalis juodaodžių šitai suprato kaip apartheido įtvirtinimą – jie būtų norėję vienos Pietų Afrikos, nes turtingų teritorijų atskyrimą nuo neturtingųjų laikė dirbtiniu. Prieš apartheidą kovojo juodaodžių afrikiečių Vieningas demokratinis frontas, taip pat baltaodžių Pažangioji sąjunginė partija, Pietų Afrikos bažnytinė taryba, kitos organizacijos.

1973 metais prieš apartheidą pasisakė Jungtinės Tautos, nuo 1977 įvestas ginklų tiekimo embargas Pietų Afrikai. Bet švelninti politiką pradėta tik XX amžiaus devintojo dešimtmečio viduryje, kai atšauktas mišrių vedybų draudimas, vėliau spalvotiesiems leista be apribojimų lankytis baltųjų teritorijose. 1990 metais leistos opozicinės partijos, paleisti politiniai kaliniai, 1991 panaikinti likę segregaciniai įstatymai, o po 1993 konstitucijos priėmimo juodaodžiai gavo teisę dalyvauti rinkimuose į nacionalinį parlamentą.

## Šaltiniai
# Éditions Gallimard

Éditions Gallimard|  |
| Pirminė įmonė | Groupe Madrigall |
| Įkurta | 1911–05–31 (1911-05-31) |
| Įkūrėjai | * Gaston Gallimard
* André Gide
* Jean Schlumberger
 |
| Kilmės šalis | Prancūzija |
| Centrinė būstinė | Paryžius |
| Svarbiausi darbuotojai | Antoine Gallimard (CEO) |
| Leidinių tipai | Knygos, žurnalai |
| Kiti pavadinimai | Bibliothèque de la Pléiade, Denoël, Flammarion, Gallimard Jeunesse, *Mercure de France*, Série noire |
| Oficiali svetainė | www.gallimard.fr |

**Editions Gallimard** – Prancūzijos leidykla. 1911 m. įkūrė Gaston Gallimard. Priklauso Prancūzijos trečiai pagal dydį leidybos grupei „Groupe Madrigal“.

Žinomesnės knygų serijos: „Découvertes Gallimard“ ir „Bibliothèque de la Pléiade“.

## Šaltiniai
# JAV invazija į Iraką

| JAV invazija į Iraką |
| --- |
| Priklauso: Irako karas |
|  JAV tankai Bagdado gatvėje |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 2003 m. kovo 20 d. – gegužės 1 d. |
| Vieta | Irakas |
| Rezultatas | JAV ir sąjungininkų pergalė |

 |
| Konflikto šalys |
|  JAV  Jungtinė Karalystė  Australija  Lenkija |  Irakas |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  George W. Bush  Tony Blair  John Howard |  Sadamas Huseinas |
| Pajėgos |
|  JAV 242 000  Jungtinė Karalystė 45 000  Australija 14 000 | 430 000 |
| Nuostoliai |
| 172 žuvo 551 sužeista |  |

**JAV invazija į Iraką**  – 2003 m. JAV vadovaujama invazija į Iraką. Invazijai pavykus, Irakas buvo okupuotas ir pakeista vietinė valdžia.

## Priešistorė

Po 2001 m. Rugsėjo 11 d. atakos JAV valdžia kaltino Iraką terorizmo rėmimu bei masinio naikinimo ginklo turėjimu. 2002 m. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba pareikalavo iš Irako valdžios bendradarbiauti su Jungtinių Tautų komisijos kariniais inspektoriais ir visiškai nusiginkluoti . 2003 m. vasario 15 d. Londone, Melburne, Niujorke, Paryžiuje, Romoje ir kituose miestuose įvyko masiniai antikariniai protestai prieš galimą įsiveržimą į Iraką. 2003 m. kovo 18 d. JAV prezidentas George Walker Bush paskelbė Irakui ultimatumą. Jis pareikalavo Irako prezidentui Sadamui Huseinui per 48 valandas atsisakyti įgaliojimų ir išvykti iš savo šalies.

## Įsiveržimas

Renginys, skirtas galimos JAV agresijos pasmerkimui. Londonas, 2003 m. vasario 15 d.
Kovo 20 d. 5:33 Irako laiku pirmosios JAV raketos smogė Bagdadui. Po to JAV prezidentas G. W. Bush paskelbė apie plataus masto invaziją į Iraką. Balandžio 6 d. britų armija užėmė Basrą. Balandžio 3–12 d. vyko kautynės dėl Bagdado. Balandžio 10–11 d. JAV remiami kurdų separatistai užėmė Kirkuką ir Mosulą. JAV pajėgų Irake vadu buvo paskirtas generolas Tommy Ray Franks.

## Tarptautinės reakcijos

Danija, Pietų Korėja, Estija, Japonija, Italija, Gruzija ir kai kurios kitos šalys palaikė invaziją. Kanada, Meksika, Vokietija, Prancūzija, Kinija, Saudo Arabija ir kai kurios kitos šalys pasmerkė invaziją. 2004 m. Jungtinių Tautų Generalinis sekretorius Kofis Ananas teigė, kad invazija buvo neteisėta. Lietuvos užsienio reikalų ministerija išplatino pranešimą, kuriame buvo teigta, kad „Lietuva visada pasisakė už taikius konfliktų sprendimo būdus“, tačiau „JTO inspekcijos Irake negali tęstis neribotą laiką Irakui pilnai nebendradarbiaujant“, todėl „Lietuva apgailestauja, jog S. Huseino režimas nepasinaudojo paskutine jam suteikta galimybe.“

## Šaltiniai