Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Imamo aikštė

Imamo aikštės panorama
**Imamo aikštė** (pers. میدان نقش جهان) − aikštė Irane, Isfahano miesto centre. Viena iš didžiausių aikščių pasaulyje, simbolizuojanti buvusios Persijos imperijos galybę. Savo dydžiu nusileidžia tik Tiananmenio aikštei Pekine.

Nors aikštė iš pietų į šiaurę yra 512 m ilgio ir iš vakarų į rytus 163 m pločio, tai nelabai jaučiasi, nes joje daug želdinių, persams būdingas didžiulis tvenkinys, fontanai ir daug nuostabių islamo archtektūros šedevrų, sukurtų XVI−XVII a. šacho Abaso Didžiojo laikais ir jo nurodymu. Aikštė yra istorinėje Isfahano dalyje, *Golbacharo* miesto rajone. Pietinėje aikštės pusėje stovi *Imamo mečetė*, vakarinėje − *Ali Gapu* rūmai, rytinėje − šeicho *Liutfalos* mečetė, šiaurinėje − *Didysis turgus*. Po Islamo revoliucijos Imamo aikštėje penktadieniais kalbamos musulmonų maldos (Džuma Namazas). Iki 1979 m. aikštė buvo vadinama *Šacho* aikšte.

Šiandieninį vaizdą Imamo aikštė įgavo dar XVI a., kai Isfahanas buvo Safavidų imperijos sostine.

Imamo aikštė pavaizduota ant 20 000 Irano rialo banknoto reverso.

1979 m. Imamo aikštė įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos

* Imamo aikštė google žemėlapyje
# Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo taryba

|  |
| --- |
| Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo taryba arab. مجلس التعاون لدول الخليج العربية *Majlis al-Taʿāwun li-Duwal al-Khalīj al-ʿArabīyah* |
|
Vėliava |
|  |
| Santrumpa | GCC |
| Įkurta | 1981 m. gegužės 25 d. (1981-05-25) |
| Tipas | Prekybos blokas |
| Būstinė | Rijadas, Saudo Arabija |
| Narystė | * Bahreinas
* Kuveitas
* Omanas
* Kataras
* Saudo Arabija
* JAE
 |
| Oficialios kalbos | Arabų |
| Gen. sekretorius | Jasem Mohamed Albudaiwi |
| Tinklalapis | www.gcc-sg.org/ |

**Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo taryba** (arab. مجلس التعاون لدول الخليج العربية = *Majlis al-Taʿāwun li-Duwal al-Khalīj al-ʿArabīyah*), dar žinoma kaip **Įlankos bendradarbiavimo taryba** (angl. *Gulf Cooperation Council, GCC*, arab. مجلس التعاون الخليجي = *Majlis al-Taʿāwun al-Khalījī*) – prekybos blokas, kurio nariais gali tapti arabų šalys besiribojančios su Persijos įlanka.

## Šalys narės

* Bahreinas
* Jungtiniai Arabų Emyratai
* Kataras
* Kuveitas
* Omanas
* Saudo Arabija

## Siekiai

* Formuoti bendras nuostatas įvairiose srityse kaip ekonomika, prekyba, muitai, teisės aktai ir turizmas .
* Skatinti mokslinę, pramoninę ir techninę pažangą. Didinti kalnakasybos, žemės ūkio, vandens ir galvijų ištekliu.
* Kurti mokslinių tyrimų centrus.
* Steigti bendras įmones.
* Skatinti bendradarbiavimą su privačiu sektoriumi.
* Stiprinti ryšį tarp sąjungos tautų.
* Iki 2010 m sukurti bendrą valiutą.

## Generaliniai sekretoriai

* Abdullah Bishara (Kuveitas) 1981 – 1993
* Fahim bin Sultan al-Qasimi (J.A.E.) 1993 – 1996
* Jamil ibn Ibrahim al-Hujailan (Saudo Arabija) 1996 – 2002
* Abdul Rahman ibn Hamad al-Attiyah (Kataras) 2002 – dabar

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
# 1979 metų naftos krizė

Eilė prie degalinės, 1979 m. birželio 15 d.
**1979 metų naftos krizė** (**„antroji naftos krizė“**) – naftos krizė, kilusi JAV po Irano revoliucijos. Irane pasikeitus valdžiai, laikinai buvo sustabdytas naftos tiekimas. Vėliau jį atnaujinus, nafta buvo eksportuojama gerokai mažesniais kiekiais. Todėl pasaulyje trumpą laiką ėmė trūkti naftos, o tai sąlygojo kainų kilimą. Saudo Arabija bei kitos OPEC valstybės narės, siekdamos patenkinti naftos paklausą, netrukus padidino naftos gavybą, tačiau dėl įsivyravusios panikos kainos ir toliau kilo, gerokai viršydamos tikrą naftos kainų lygį. Tik 1980 m. naftos kainos pradėjo kristi. Tai tęsėsi iki pat 1986 m.
# Antroji intifada

| Antroji intifada |
| --- |
| Priklauso: Izraelio–Palestinos konfliktas |
|  Izraelio kareivis prie Nabluso |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 2000 m. rugsėjo 28 d. – 2005 m. vasario 8 d. |
| Vieta | Vakarų Krantas, Gazos Ruožas, Izraelis |
| Rezultatas | Palestiniečių sukilimas numalšintas • Izraelis atsitraukė nuo Gazos Ruožo • Vakarų Kranto sienos pastatymas • Smurto sumžėjimas Vakarų Krante |
| Priežastis | Palestiniečių nepasitenkinimas Izraelio okupuotose teritorijose |

 |
| Konflikto šalys |
|  Izraelis |  Palestina:
* Palestinos išsivadavimo organizacija
* Fatah
* Hamas
* Džihado judėjimas Palestinoje
* Palestinos žmonių laisvės frontas
* Palestinos Demokratijos laisvės frontas

**Palaikymas:**  Irakas |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  Ariel Sharon
Avi Dichter
Ehud Barak
Shaul Mofaz
Moshe Ya'alon
Dan Halutz
Gabi Ashkenazi | Yasser Arafat (mirė karo metu dėl natūralių priežasčių)
Mahmoud Abbas
Marwan Barghouti (paimtas į nelaisvę)
Abu Ali Mustafa †
Ahmad Sa'adat (paimtas į nelaisvę)
Nayef Hawatmeh
 **Hamas vadai**
Ahmed Yasin †
Abdel Rantissi †
Khaled Mashaal
Ismail Haniyeh
Mohammed Deif
**Kiti vadai**
Abd Al Aziz Awda
Ramadan Shalah
Jamal Abu Samhadana † |
| Nuostoliai |
| Žuvo 1 010 izraeliečių
* 644–733 civiliai
* 215–301 kariai
 | Žuvo 3 179–3 354 palestiniečiai

* 2 739–3 168 nužudyti Izraelio pajėgų
* 34 nužudyti Izraelio civilių
* 152–406 nužudyti palestiniečių
 |

**Antroji palestiniečių intifada** (hebr. ‏האינתיפאדה השנייה‏‎ *Ha-Intifāda ha-Shniya*), **Al-Aksa intifada** (arab. انتفاضة الأقصى *Intifāḍat al-ʾAqṣā*) – palestiniečių sukilimas (intifada), vykęs 2000–2005 m. Šią intifadą palestiniečiai apibūdina kaip sukilimą prieš Izraelį, o izraeliečiai laiko užsitęsusia Palestinos valdžios ir įvairių Palestinos kovotojų grupių vykdoma teroro kampanija.

## Raida

Manoma, kad intifados priežastimis tapo Izraelio pasitraukimas iš Pietų Libano konflikto 2000 m. bei nepavykusios derybos tarp Izraelio ir Palestinos *Camp David* viršūnių susirinkime. Intifada prasidėjo 2000 m. rugsėjį po Arielio Šarono apsilankymo Šventyklos kalne. Šį apsilankymą palestiniečiai laikė provokaciniu. Tuomet demonstrantai mėtė akmenis į policiją. Riaušės buvo numalšintos Izraelio kareivių, kurie panaudojo ašarines dujas ir gumines kulkas.

Svarbia kovos priemone tapo savižudžiai bombų sprogdintojai. 2001 m. viena Palestinos išsivadavimo organizacijos grupių nužudė Izraelio turizmo ministrą. Per intifadą iki 2002 m. žuvo daugiau kaip 1000 palestiniečių ir daugiau kaip 250 izraeliečių. Gazos Ruože ir Vakarų Krante įsitvirtino Palestinos vietos savivaldos komitetai. 2004 m. lapkritį mirus palestiniečių lyderiui Jesirui Arafatui, padaugėjo vilčių dėl paliaubų paskelbimo. Naujasis palestiniečių prezidentas Machmudas Abasas ir Izraelio ministras pirmininkas A. Šaronas 2005 m. vasarį pasirašė susitarimą dėl paliaubų. Šarono iniciatyva buvo pastatyta Vakarų Kranto siena, Izraelis pasitraukė iš Gazos Ruožo.

## Šaltiniai
# Mažylis (bomba)

Pokario „Little Boy“ maketas.
**Little Boy** (liet. „Mažylis“) – 1945 m. rugpjūčio 6 dieną ant Hirosimos (Japonija) amerikiečių numestos atominės bombos kodinis pavadinimas.

„Mažylį“ numetė bombonešis „B-29“, kurį pilotavo 509-tosios sudėtinės grupės (*509th Composite Group*) vadas pulkininkas Paul Tibbets'as. Bombonešį Tibbetsas buvo pavadinęs „Enola Gay“ savo motinos garbei. „Mažylis“ buvo pirmoji atominė bomba, kada nors panaudota kare. Po trijų dienų dar viena – „Fat Man“ – buvo panaudota prieš Nagasakį.

Bomba sukurta Manheteno projekto metu per Antrąjį pasaulinį karą. Jos veikimas pagrįstas sodrinto urano skilimo reakcija. Hirosimos atominis bombardavimas buvo antrasis istorijoje atomų skilimo reakcijos sukeltas sprogimas (pirmasis įvyko „Trinity“ bandymo metu).

## Esminė bombos sandara

Atominės bombos veikimo principas. Tai nebūtinai tiksliai atitinka „Little Boy“ veikimo modelį (kuris vis dar įslaptintas).
„Little Boy“ buvo 3 m (10 pėdų) ilgio, 71 cm (28 colių) skersmens ir svėrė 4000 kg (8 900 svarų). Bomboje buvo panaudotas patrankinis virškritinės masės sudarymo principas: pradžioje sprogsta paprasta sprogstamoji medžiaga, kuri pagreitina tuščiavidurį urano-235 subkritinės masės cilindrą, kuris dideliu greičiu užsimauna ant „taikinio“ – U-235 cilindro. Tuo metu ir susidaro virškritinė masė, sukelianti atominę grandininę reakciją.

Bomboje buvo 64 kg urano, iš kurių tik mažiau kaip 1 kg dalyvavo branduolių dalijimesi. Energija virto tik 0,6 g urano masės.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Little Boy aprašymas Carey Sublette NuclearWeaponArchive.org
* Nuclear Files.org Archyvuota kopija 2007-03-03 iš Wayback Machine projekto. „Little Boy“ aprašymas
* Atominių ginklų Archyvas
* Enola Gay istorija
* Mažai žinomas Manheteno Projekto epizodas dirbtiniai bombų testai ir aerodinamikos problemos
* Little Boy ir Fat Man kūrimas Archyvuota kopija 2007-01-25 iš Wayback Machine projekto. **(fr) Little Boy ir Fat Man veikimas **(fr)**
# Rytų Afrikos bendrija

|  |
| --- |
| Rytų Afrikos bendrija |
|  |
| Įkurta | 1967 1993 |
| Generalinis sekretorius | Peter Mathuki |
| Vadovas | Uhuru Kenyatta |

**Rytų Afrikos bendrija** (angl. *The East African Community (EAC*) – Afrikos šalių regioninė tarpvyriausybinė organizacija, siekianti stiprinti šalių narių politinę, ekonominę, socialinę ir kultūrinę integraciją. Būstinė Arušoje (Tanzanija).

Įkurta 1967 m. Rytų Afrikos bendradarbiavimo nuolatinės trišalės komisijos (Kenijos, Tanzanijos ir Ugandos) iniciatyva. 1977 m. dėl politinių nesutarimų ir ekonominių skirtumų Rytų Afrikos bendrija iširo, o 1993 m. – vėl įkurta. 2007 m. prie bendrijos prisijungė Burundis ir Ruanda, 2016 m. – Pietų Sudanas, 2022 m. – Kongo DR, o 2023 m. – Somalis.

2008 m. Rytų Afrikos bendrija susitarė su Pietų Afrikos plėtros bendrija sudaryti laisvosios prekybos zoną.

## Nariai

Priklauso 8 šalys:

* Kenija (2000)
* Tanzanija (2000)
* Uganda (2000)
* Burundis (2007)
* Ruanda (2007)
* Pietų Sudanas (2016)
* Kongo Demokratinė Respublika (2022)
* Somalis (2023)

## Šaltiniai
# Tarptautinė bendruomenė

Jungtinių Tautų valstybių narių vėliavos prie Tautų rūmų įėjimo Ženevoje.
**Tarptautinė bendruomenė** – geopolitikoje ir tarptautiniuose santykiuose vartojamas terminas, nusakantis valstybių, tarptautinių organizacijų ir kitų tarptautinės teisės subjektų, kurie tarpusavio santykiuose vadovaujasi tarptautinės teisės principais, visumą.

Terminas „tarptautinė bendruomenė“ nėra teisiškai apibrėžtas ar nusistovėjęs. Politologai ir žiniasklaida dažnai jį vartoja norėdami apibūdinti valstybių ir jų gyventojų vieningumą siekiant bendrų tikslų. XX a. pabaigoje šis terminas pakeitė XIX a.–XX a. pradžioje vartotą „civilizuoto pasaulio“ sąvoką, kurią imta laikyti politiškai nekorektiška.

## Vartojimas

Tarptautinės bendruomenės terminas vartojamas ne tik kaip bendras apibūdinimas, bet ir siekiant išreikšti požiūrį į tam tikras tarptautines problemas, ypač žmogaus teisių srityje. Dažniausia pasitelkiamas raginant imtis veiksmų prieš tam tikrą valstybę ir jos vykdomą politiką, pvz., reaguojant į tariamas politines represijas toje valstybėje. Taip pat vartojamas siekiant pabrėžti tam tikros pozicijos teisėtumą ir tarptautinį sutarimą ginčytinu klausimu, pvz., siekiant sustiprinti priimtos rezoliucijos svorį Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje.

## Termino kritika

Terminas „tarptautinė bendruomenė“ sulaukia kritikos dėl jo tapatinimo su Vakarų pasauliu, neatsižvelgiant į Azijos (išskyrus Japoniją ir Izraelį dėl glaudžių ryšių su JAV), Afrikos ir Lotynų Amerikos šalių pozicijas.
Kai kurie teisės mokslininkai pažymi, kad tarptautinės bendruomenės terminas neretai vartojamas ne tiesiogine prasme – apibūdinti visas pasaulio valstybes – bet siekiant išreikšti nedidelės, įtakingų valstybių grupės poziciją. Pasak Tarptautinio baudžiamojo teismo teisininko Victor P. Tsilonis, terminas nusako „galingiausių valstybių interesus“ arba apima „7–10 valstybių“. Tarptautinio jūrų teisės tribunolo pirmininkas Paik Jin-hyun, kartu su bendraautoriais Lee Seokwoo ir Kevin Tan, teigia, kad sąvoka reiškia maždaug „20 pasiturinčių valstybių“, kurios nepriklauso Neprisijungusiųjų šalių judėjimui. Voriko universiteto profesorius Peter Burnell pažymi, kad kai kurios, jo manymu, svarbios valstybės, pvz., Kinija, Rusija, taip pat arabų ir islamo pasaulio šalys, dažnai nelaikomos tarptautinės bendruomenės dalimi ir ne visuomet remia su ja siejamas iniciatyvas – pvz., susilaiko per svarbius balsavimus Jungtinių Tautų Saugumo Taryboje. Noamo Chomskio teigimu, terminas nusako Jungtines Amerikos Valstijas, jų sąjungininkes ir pavaldžias valstybes, taip pat palankiai nusiteikusią žiniasklaidą. Britų žurnalistas Martin Jacques mano, kad sąvoka apibūdina Vakarų valstybes, o jos vartojimas esą padeda šias valstybes pristatyti kaip neutralesnes, universalesnes ir globaliai atstovaujančias visam pasauliui. Anot amerikiečių politologo Samjuelio F. Hantingtono, „tarptautinė bendruomenė“ yra švelnesnis terminas, pakeitęs anksčiau vartotą propagandinę sąvoką „laisvasis pasaulis“.

## Susiję straipsniai

* Demokratija
* Pirmasis pasaulis
* Laisvasis pasaulis
* Jungtinių Tautų valstybės narės
* Tarptautinės teisės šaltiniai

## Šaltiniai
# Pietų Afrikos plėtros bendrija

|  |
| --- |
| Pietų Afrikos plėtros bendrija |
|  |
|  |
| Įkurta | 1980 m. (SADCC) 1992 m. (SADC) |
| Būstinė | Gaboronas,  Botsvana |
| Oficialios kalbos | Anglų, prancūzų, portugalų |
| Generalinis sekretorius | Tomaz Salomão |

**Pietų Afrikos plėtros bendrija** (angl. *Southern African Development Community (SADC)*) – Afrikos šalių regioninė tarpvyriausybinė politinė, saugumo ir socioekonominė organizacija. Įkurta 1980 metais Angolos, Botsvanos, Lesoto, Malavio, Mozambiko, Namibijos, Esvatinio, Tanzanijos, Zambijos ir Zimbabvės iniciatyva. Turi būstinę Gaborone (Botsvana). 1994 m. prisijungė Pietų Afrikos Respublika, 1995 m. – Mauricijus, 1997 m. – Kongo Respublika ir Seišeliai, 2005 – Madagaskaras (2009 pasitraukė iš bendrijos veiklos, bet narystės nenutraukė), o 2017 m. – Komorai.

## Narės

Priklauso 16 šalių:

* Angola
* Botsvana
* Esvatinis
* Lesotas
* Madagaskaras
* Malavis
* Mauricijus
* Mozambikas
* Namibija
* Seišeliai
* Pietų Afrikos Respublika
* Tanzanija
* Zambija
* Zimbabvė

## Šaltiniai
# Oleksijus Reznikovas

| Oleksijus Reznikovas |
| --- |
| 17-asis Ukrainos gynybos ministras |
|  |
| Gimė | 1966 m. birželio 18 d. Lvovas, Ukrainos TSR  |
| 17-asis Ukrainos gynybos ministras |
| Vadovavo | 2021 m. lapkričio 4 d. – 2023 m. rugsėjo 5 d. |
| Ankstesnis | Andrijus Taranas |
| Vėlesnis | Rustemas Umerovas |
|  |
| Alma mater | Lvovo universitetas |

**Oleksijus Jurijovyčius Reznikovas** (ukr. *Олексій Юрійович Резніков*, g. 1966 m. birželio 18 d.) – Ukrainos teisininkas ir politikas, nuo 2021 m. lapkričio 4 d. iki 2023 m. rugsėjo 5 d. ėjąs Ukrainos gynybos ministro pareigas.

## Ankstyvasis gyvenimas ir išsilavinimas

Reznikovas gimė Lvove, kuris tuo metu priklausė Ukrainos TSR Sovietų Sąjungoje. Jo tėvas Jurijus Reznikovas buvo profesorius, sportinės akrobatikos meistras, Lvovo valstybinio kūno kultūros instituto prorektorius. Jo motina Olena Reznikova buvo Lvovo neuropsichiatrinės klinikos gydytoja neurologė, meninės gimnastikos sporto meistrė.

1984–1986 m. Reznikovas tarnavo Sovietų Sąjungos karinėse oro pajėgose.

Reznikovas mokėsi Lvovo universitete ir 1991 m. su pagyrimu įgijo teisės magistro laipsnį. Studijų metais Reznikovas aktyviai dalyvavo studentiškame gyvenime: jis tapo visos Ukrainos TSR studentų teisininkų olimpiados nugalėtoju asmeninėse ir komandinėse varžybose ir atstovavo Ukrainai visos Sovietų Sąjungos studentų teisininkų olimpiadose.

Oleksijus Reznikovas moka ukrainiečių, rusų, anglų ir lenkų kalbas.

## Politinė veikla

Anksčiau Reznikovas ėjo keletą kitų pareigų Ukrainos vyriausybėje: ministro pirmininko pavaduotojo, Ukrainos laikinai okupuotų teritorijų reintegracijos ministro, Kijevo miesto valstybinės administracijos vadovo pavaduotojo pareigas nuo 2016 iki 2018 m., o nuo 2014 m. birželio iki 2015 m. gruodžio – Kijevo miesto tarybos mero pavaduotojo-sekretoriaus pareigas. 2015–2016 m. Reznikovas taip pat buvo Ukrainos nacionalinės delegacijos Europos Tarybos Vietos ir regionų valdžios institucijų kongrese vadovas. 2020 m. gegužės 5 d. prezidentas Volodymyras Zelenskis jį išrinko atstovauti Ukrainai Trišalės kontaktinės grupės darbo politiniame pogrupyje dėl karo Donbase sureguliavimo.

## Išnašos
# Belgorodo sritis

| Belgorodo sritis *Белгородская область* |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  | (Išsamiau) |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+3) ------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** |  Rusija |
| **Federalinė apygarda** | Centrinė federalinė apygarda |
| **Ekonominis regionas** | Centro-Juodžemio |
| **Administracinis centras** | Belgorodas |
| **Oficialios kalbos** | rusų |
| **Vadovas** | Viačeslavas Gladkovas |
|  |
| **Gyventojų** (2020) | 1 549 151 (30) |
| **Plotas** | 27 134 km² (67) |
|   - vandens % | 0,07 % |
| **Tankumas** (2020) | 57 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | RU-BEL |
|  |
|  **Vikiteka** | Belgorodo sritis |

**Belgorodo sritis** – sritis Rusijos europinėje dalyje, apie 600 km į pietus nuo Maskvos, pasienyje su Ukraina. Centras – Belgorodas.

## Istorija

Sritis įkurta 1954 m. sausio 6 d.

## Geografija

Sritis yra Vidurio Rusijos aukštumos pietvakariuose, paviršiaus aukštis iki 276 m. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -8 °C, liepos mėnesio +20 °C. Per metus vidutiniškai iškrenta 500 mm kritulių. Srities upės priklauso Dono (Tichaja Sosna) ir Dniepro (Oskolas, Vorskla, Šiaurinis Donecas) baseinams. Yra išlikę giraičių, daugiausia ąžuolynų. Kitur vyrauja pievinės stepės, daugiausia išdirbtos.

## Gyventojai

### Tautinė sudėtis

Tautinė sudėtis pagal 2010 m. surašymą:

* rusai – 94,4 %
* ukrainiečiai – 2,8 %
* armėnai – 0,5 %
* turkai – 0,3 %
* azerbaidžaniečiai – 0,3 %
* ir kt.

### Miestai

Didžiausi miestai 2020 m. (> 30 tūkst. gyventojų):

1. Belgorodas – 394,14
2. Senasis Oskolas – 223,92
3. Gubkinas – 86,22
4. Šebekinas – 40,87
5. Aleksejevka – 37,81
6. Valuikai – 34,15

## Šaltiniai

|  |  |
| --- | --- |
| Rusijos Federacijos administracinės teritorijos |  |
| Federaliniai subjektai |
|

|  |  |
| --- | --- |
| **Respublikos** | Adygėja | Altajus | Baškirija | Buriatija | Chakasija | Čečėnija | Čiuvašija | Dagestanas | Ingušija |Jakutija | Kabarda-Balkarija | Kalmukija | Karačiajų Čerkesija | Karelija | Komija | Krymas\* | Marija | Mordvija | Šiaurės Osetija | Tatarstanas | Tuva | Udmurtija |
| **Kraštai** | Altajus | Chabarovskas | Kamčiatka | Krasnodaras | Krasnojarskas | Permė | Primorė | Stavropolis | Užbaikalė |
| **Sritys** | Amūras | Archangelskas | Astrachanė | Belgorodas | Brianskas | Čeliabinskas | Irkutskas | Ivanovas | Jaroslavlis| Kaliningradas | Kaluga | Kemerovas | Kirovas | Kostroma | Kurganas | Kurskas | Leningradas | Lipeckas | Magadanas | Maskva | Murmanskas | Žemutinis Naugardas | Naugardas | Novosibirskas | Omskas | Orenburgas | Oriolas | Penza | Pskovas | Rostovas | Riazanė | Sachalinas | Samara | Saratovas | Smolenskas | Sverdlovskas | Tambovas | Tiumenė | Tomskas | Tula | Tverė | Uljanovskas | Vladimiras | Volgogradas | Vologda | Voronežas |
| **Federaciniai miestai** | Maskva | Sankt Peterburgas |
| **Autonominės sritys** | Žydų |
| **Autonominės apygardos** | Chantų Mansija | Čiukotka | Jamalas | Nencija |

 |
|  |
| Federalinės apygardos |
| Centrinė | Krymas | Pavolgis| Pietūs | Sibiras | Šiaurės Vakarai | Šiaurės Kaukazas | Tolimieji Rytai | Uralas |
# Infekcinė liga

**Infekcinės ligos**, *užkrečiamosios ligos* – ligos, kuriomis užsikrečiama tiesiogiai nuo kitų organizmų (sergančių arba ligos nešiotojų), kartais – nuo užkrėstų daiktų arba išskyrų. Užsikrečiama nuo tos pačios rūšies atstovų, nors yra daug ligų, kuriomis serga kelios rūšys. Pvz., maru galima užsikrėsti nuo žiurkių, tuliaremija – nuo pelių ir pan.

Žmonių ir kitų gyvūnų infekcinės ligos skirstomos pagal sukėlėjus:

* prioninės ligos – sukeliamos patogeninių baltymų prionų.
* virusinės ligos – sukeliamos virusų. Nuo jų apsisaugojama skiepais.
* bakterinės ligos – sukeliamos bakterijų, dažniausiai gydomos antibiotikais
* grybelinės ligos – sukeliamos grybelių, gydomos priešgrybeliniais preparatais
* pirmuoninės ligos – sukeliamos pirmuonių.
* parazitinės ligos – sukeliamos gyvūnų parazitų. Gydomos antiparazitiniais preparatais, higienos priemonėmis.
	+ kirmėlinės ligos – sukeliamos parazitinių kirmėlių ir jų lervų (pvz., trichineliozė, echinokokozė ir kt.)
	+ nariuotakojų sukeliamos ligos – Jas sukelia kai kurie parazitiniai vabzdžiai ar erkės. Pvz., pedikuliozė (sukelia utėlės), niežai (sukelia niežinė erkė) ir pan.

Su infekcinėmis ligomis dažnai siejami apsinuodijimai toksinais.

### Infekcinių žmonių ligų (antroponozių) sąrašas

* AIDS;
* geltonasis drugys – virusinė liga, kurią perneša daugiausia uodai;
* maliarija – virusinė liga (4 atmainos, priklausomai nuo sukėlėjo rūšies). Platina uodai;
* dizenterija;
* ebola;
* Laimo liga;
* ispaniškasis gripas;
* paukščių gripas;
* maras;
* rotavirusinė infekcija;
* raupai;
* Nilo karštinė;
* hepatoceliulinė gelta;
* herpesas;
* SARS;
* salmoneliozė;
* sifilis;
* sloga;
* gripas;
* stabligė;
* tuberkuliozė;
* virusas H5N1;
* virusinis hepatitas;
* angina;
* legioneliozė;
* ir kt.
# Kačinų valstija

| Kačinų valstija ကခ္ယင္‌ပ္ရည္‌နယ္‌ |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** |  Mianmaras |
| **Administracinis centras** | Mjičina |
|  |
| **Gyventojų** (2011) | 1 200 000 |
| **Plotas** | 89 041 km² |
| **Tankumas** (2011) | 13 žm./km² |

**Kačinų valstija** (mjan. ကခ္ယင္‌ပ္ရည္‌နယ္‌  = *Jingphaw Mungdaw*) – labiausiai į šiaurę nutolusi Mianmaro valstija. Valstija ribojasi su Kinija šiaurėje ir rytuose, Mianmaro Šanų valstija pietuose bei Sagaino provincija ir Indija vakaruose.

Kačinų valstijoje yra aukščiausia Mianmaro vieta – Hakabo Razio kalnas ir didžiausias Mianmare Indogio ežeras.

Būdingos tautos: kačinai, bamarai, šanai, nagai, indai, kinai.

Vyraujančios religijos: krikščionybė, budizmas, islamas, hinduizmas.
# Iravadis

| Iravadis |
| --- |
|  Iravadis ties Baganu |
| **Ilgis** | 2150 km |
| **Baseino plotas** | 411 000 km² |
| **Ištakos** | Kačinų valstija (Mali ir Nmai santaka) |
| **Žiotys** | Andamanų jūra |
| **Šalys** |  Mianmaras |
|  |
|  **Vikiteka** | Iravadis |

**Iravadis** (mjan. ဧရာဝတီမြစ်  = *erawa.ti mrac*) – viena didžiausių Azijos upių, tekanti per Mianmarą. Tai ilgiausia šalies upė (2170 km) ir svarbiausias vandens kelias. Upė prasideda pietrytinėse Himalajų pašlaitėse, Kačinų valstijoje, susiliejus Mali ir Nmai upėms. Šios upės prasideda kalnuotame krašte ties Mianmaro ir Tibeto siena.

Iravadis teka per visą Mianmarą, iš šiaurės į pietus, dalydamas šalį pusiau. Aukštupys teka per kalnus giliais tarpekliais; slenkstėtas. Vidurupis ir žemupys teka aliuvine Iravadžio lyguma. Joje susitelkę dauguma Mianmaro gyventojų. Prieš įtekėdamas į Andamanų jūrą, ties Jangono miestu, Iravadis sudaro devynšakę deltą.

Didžiausi intakai – Čindvinas, Mu (kairieji), Šveli (dešinysis).

Upės vandens režimas musonininis (patvinsta vasarą). Žemupyje vandens lygio svyravimo amplitudė 10–11 m, vidurupyje (ties Mandalajumi) – iki 25 metrų. Deltoje vandens lygis svyruoja dėl jūros potvynių ir atoslūgių. Laivuojama 1100 km, per poplūdžius 1440 kilometrų. Vanduo naudojamas drėkinimui, aukštupyje – miško plukdymui.

Didžiausi miestai prie Iravadžio: Mjičina, Mandalajus, Sagainas, Magvė, Pjajus, Henzada, Rangūnas.

Iravadžio upė Mianmaro žemėlapyje
Britų kolonijiniais laikais, kada nebuvo traukinių ir automobilių, upė, Mianmare buvo žinoma, kaip „kelias į Mandalajų“. Iki 1998 m. vienintelis per Iravadžio upę ėjęs tiltas buvo Invos tiltas, pastatytas Sagaino provincijoje 1934 m. Vėliau (XX a. pab.–XXI a. pr.) per upę pastatyta daug naujų tiltų.

## Šaltiniai