Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Inocentas IV

*Šis straipsnis apie Popiežių Inocentą IV.  Apie kitus popiežius vardu Inocentas skaitykite straipsnyje Popiežius Inocentas.  Apie asmenis, turinčius vardą Inocentas skaitykite straipsnyje Inocentas.*

| Inocentas IV lot. *Innocentius IV* |
| --- |
| 180-asis Popiežius |
|  |
| Gimimo vardas | it. *Sinibaldo Fieschi dei Conti di Lavagna* |
| Gimė | apie 1195 m. Genuja, Italija |
| Mirė | 1254 m. gruodžio 7 d. (~59 metai)  |
| Palaidotas (-a) | Laterano bazilika, Roma |
| Tautybė | italas |
|  |
|  |
| Inocento IV herbas |
| 180-asis Popiežius |
| Išrinktas | 1243 m. birželio 25 d. |
| Baigė | 1254 m. gruodžio 7 d. |
| Pirmtakas | Celestinas IV |
| Įpėdinis | Aleksandras IV |
|  |
|  **Vikiteka** | Inocentas IV |

**Inocentas IV** (lot. *Innocentius IV*, tikrasis vardas *Sinibaldo Fieschi dei Conti di Lavagna*, apie 1195 m., Genuja – 1254 m. gruodžio 7 d., Neapolis) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1243 m. birželio 25 d. iki mirties.

## Biografija

Gimė italų didikų Fiesčių šeimoje. Mokėsi Parmoje, studijavo teisę Bolonijos universitete, vėliau jame dėstė. Nuo 1225 m. buvo Albenjos vyskupas, nuo 1226 m. – Romos kurijos auditorius, nuo 1227 m. – apaštalinis vicekancleris. Nuo 1228 m. – kardinolas. 1235–1240 m. – Ankonos katedros rektorius ir popiežiaus legatas Šiaurės Italijoje. Tarpininkavo Pizos ir Genujos taikos derybose.

Išrinktas popiežiumi tęsė Grigaliaus IX pradėtą kovą su Šventosios Romos imperijos imperatoriumi Frydrichu II, 1245 m. jį ekskomunikavo ir uždraudė vadintis imperatoriumi. Rėmė dėl nepriklausomybės su imperatoriumi kariaujančius Italijos miestus. Po Frydricho II mirties kovojo su jo įpėdiniu Konradu IV.

Suvokdamas Mongolijos imperijos Europai keliamą grėsmę, užmezgė ryšius su mongolų didžiuoju chanu. Rėmė Vokiečių ordiną, ypač pasitikėjo pranciškonais ir dominikonais. Dominikonai jo pavedimu 1243–1245 m. surengė kryžiaus žygių prieš Livonijos ir Prūsijos tautas. 1243 m. Vokiečių ordino užkariautoje Prūsijos dalyje įsteigė keturias vyskupijas.

Inocento IV sveikinimo laiškas Mindaugui (1251 m.)
1244 m. liepos 15 d. nusiuntė savo sveikinimus ir palaiminimą tikintiesiems (krikščionims), gyvenantiems Lietuvoje.

1250 m. Milane priėmė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Mindaugo pasiuntinius. 1251 m. parašė Lietuvos valdovui Mindaugui 6 laiškus, susijusius daugiausia su pastarojo krikštu (lietuvių kalba paskelbti 2005 m.), Kulmo vyskupą Henriką Haidenreichą įpareigojo karūnuoti Mindaugą karališku vainiku. 1254 m. įsteigė Lietuvos bažnytinę provinciją; tų pačių metų gegužę paragino Livonijos, Estijos ir Prūsijos dvasininkiją skelbti kryžiaus žygį prieš totorius ir jų bendrininkus.

Išleido labai daug Apaštališkojo sosto įstatymų. Svarbiausias kūrinys – „Penkios dekretalijų komentarų knygos“ (*Apparatus in quinque libros decretalium*).

| Romos katalikų bažnyčios vadovai |
| --- |
| Pirmtakas **Popiežius Celestinas IV** |  **Popiežius Inocentas IV** 1243-1254 | Įpėdinis **Popiežius Aleksandras IV** |

## Nuorodos

* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
# Grigalius XVI

*Šis straipsnis apie Popiežių Grigalių XVI.  Apie kitus popiežius vardu Grigalius skaitykite straipsnyje Popiežius Grigalius.  Apie asmenis, turinčius vardą Grigalius skaitykite straipsnyje Grigalius.*

| Grigalius XVI lot. *Gregorius XVI* |
| --- |
| 254-asis Popiežius |
|  |
| Gimimo vardas | it. *Bartolomeo Alberto Mauro Cappellari* |
| Gimė | 1765 m. rugsėjo 18 d. Belunas, Italija |
| Mirė | 1846 m. birželio 1 d. (80 metų)  |
| Palaidotas (-a) | Šv. Petro bazilika, Roma |
| Tautybė | italas |
|  |
|  |
| Grigaliaus XVI herbas |
| 254-asis Popiežius |
| Išrinktas | 1831 m. vasario 2 d. |
| Baigė | 1846 m. birželio 1 d. |
| Pirmtakas | Pijus VIII |
| Įpėdinis | Šventasis Pijus IX |
|  |
|  **Vikiteka** | Grigalius XVI |

**Grigalius XVI** (lot. *Gregorius XVI*, tikrasis vardas *Bartolomeo Alberto Mauro Cappellari*, 1765 m. rugsėjo 18 d. Belunas prie Venecijos – 1846 m. birželio 1 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1831 m. vasario 2 d. iki mirties.

## Biografija

Nuo 1783 m. kamendulis, ordino vardas Mauro. Nuo 1795 m. Šv. Grigaliaus vienuolyno Romoje vikaras, nuo 1805 m. abatas. Nuo 1800 m. Katalikų tikėjimo akademijos, kurią įsteigė popiežius Pijus VII, narys. Nuo 1823 m. kamaldulių ordino generolas. Nuo 1825 m. kovo 21 d. kardinolas, Tikėjimo skleidimo kongregacijos prefektas. Nuo 1809 m. dėstė filosofiją ir teologiją Murano ir Paduvos kolegijose.

Popiežiumi išrinktas Austrijos kanclerio Klemenso fon Meternicho pastangomis. Jo pontifikato pradžioje vidurio Italijoje G. Mazzini vadovaujamas sukilimas susilpnino popiežiaus pasaulietinę valdžią. Buvo naujovių politikoje priešininkas, bet buvo priverstas 1831 m. ediktu įteisinti Austrijos, Anglijos, Prancūzijos, Prūsijos ir Rusijos reikalaujamas administracines, finansines ir teismų reformas, renkamus municipalitetus.

Būdamas legitimizmo šalininkas 1832 m. enciklikoje *Cum primum* pasmerkė 1831 m. sukilimą, enciklikoje *Mirari vos* smerkė Bažnyčios atskyrimą nuo valstybės, teigė bažnytinės valdžios viršenybę prieš pasaulietinę. Enciklikose Singular nos (1834 m.) ir Dum acerbissimai (1835 m.) pasisakė prieš racionalizmą, galikonybę, indiferentizmą, sąžinės laisvę.

Padėjo išlaikyti katalikiškuosius Šveicarijos kantonus. 1845 m. pasirašė Šventojo Sosto ir Rusijos konkordatą. Rėmė misijas, ypač Amerikoje. Centralizavo misijines organizacijas, paskyrė 95 vyskupus misionierius, įsteigė 15 naujų misijinių vyskupijų ir 36 apaštalinius vikariatus. Rusijoje, Ukrainoje kūrė seminarijas vietos dvasininkams rengti Rytų Europoje. Jo iniciatyva atsirado institutai misionieriams rengti ir draugijos misijų šalių žmonėms remti.

Jis pasmerkė vergiją, draudė vergų prekybą. Globojo menus, rėmė dailininkus J. F. Overbeką ir B. Torvaldseną ir mokslą, skatino katalikiškosios filosofijos plėtotę. Jo iniciatyva Vatikane atidarytas Egipto ir etruskų, Laterane – Krikščioniškosios archeologijos muziejai. Romoje pradėta rekonstruoti Šv. Pauliaus bazilika už sienų.

| Religiniai titulai |
| --- |
| Prieš tai: **Pijus VIII** |  **Popiežius** 1831-1846 | Po to: **Šventasis Pijus IX** |

## Nuorodos

* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
# 1757 m.

**1757** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Įvykiai

* Liepos 5 d. – Septynerių metų karo eigoje Rusijos Imperijos kariuomenė užėmė Klaipėdą.

**Nedatuoti Pastatyta Degučių Šv. Vincento Ferero medinė bažnyčia.

### Gimtadieniai

* Vasario 14 d. – Kazimieras Nestoras Sapiega, Lietuvos kariuomenės artilerijos generolas (m. 1798)

**Nedatuota Dionizas Poška, XIX a. lietuvių rašytojas, vienas žymiausių kultūros veikėjų (m. 1830 m.).
* Kajetonas Nagurskis, Žemaitijos ir Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos politinis, karinis ir visuomenės veikėjas (m. 1802 m.).
* Kiprijonas Lukauskas, Lietuvos rašytojas, pamokslininkas, misionierius, pranciškonas observantas. (m. 1815 m.).

### Mirtys

* **Vasario 23** d. – Jonas Juraga-Giedraitis, SJ, Lietuvos filosofas, teologas, filosofijos ir teisės daktaras (g. 1697 m.).
* **Balandžio 18** d. – Kazimieras Juraga-Giedraitis, SJ, Lietuvos filosofas, teologas, filosofijos daktaras (g. 1700 m.).

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

* **Spalio 9** d. – Karolis X Prancūzas, Artua grafas Karolis Pilypas, 1824-1830 m. Prancūzijos karalius (m. 1836 m.).
* **Lapkričio 28** d. – Viljamas Bleikas, anglų poetas ir dailininkas. Būdamas gyvas nesulaukė pripažinimo, tačiau dabar jo darbai neįkainojami (m. 1827 m.).

**Nedatuota Karolis Kristijonas Langsdorfas, vokiečių matematikas, 1804-1806 Vilniaus universiteto taikomosios matematikos profesorius, Heidelbergo universiteto rektorius (m. 1834 m.).

### Mirtys

* **Spalio 30** d. – Otomanų sultonas Osmanas III (g. 1699).

## Nuorodos
# Tarša

**Tarša** (arba teršimas) – teršalų išmetimas (išleidimas, paskleidimas) į aplinką, kaip žmonių veiklos rezultatas, savo pasekmėmis neigiamai veikiantis gamtines ekosistemas ir žmonių sveikatą, gyvenimo kokybę. Tarša apima įvairias gyvenimo sritis, gali būti biologinė, cheminė, fizinė, kultūrinė ir t. t. Pagrindinės taršos formos yra oro tarša, vandens tarša, dirvožemio tarša, radioaktyvioji tarša, šiukšlės, plastiko tarša, optinė tarša, šiluminė tarša, šviesos tarša, triukšmo tarša.

Aplinkos taršą stebi ir su ja kovoja įvairios vyriausybinės ir nevyriausybinės organizacijos. Tarp jų Tarpvyriausybinė klimato kaitos komisija, Europos aplinkos agentūra, Žemės Draugai, Blacksmith institutas ir kitos.

## Šaltiniai
# Olandija

*Šis straipsnis apie istorinį regioną apimantį dvi (iš dvylikos) provincijų Nyderlanduose. Apie Europos valstybę skaitykite straipsnyje Nyderlandai.*

| Septyniolika Provincijų |
| --- |
| Olandijos grafystė |
|  |
|  |
| Šalis | V. Nyderlandai |
| Herbas |  |
| Tautos | Olandai |
| Laikotarpis | 880–1581 m. |
| Miestai | Amsterdamas |
| Valdovai | Olandijos grafai |
|  |
|  |
|  |
|  Vikiteka | OlandijaOlandijos grafystė |

**Olandija** (ol. *Holland*) – istorinis Nyderlandų regionas ir istorinė valstybė, dabartiniuose vakarų Nyderlanduose, prie Šiaurės jūros, viena iš Septyniolikos Provincijų viduramžiais. Tai buvusi viena iš Šv. Romos imperijos, taip pat Burgundijos ir Ispanijos Nyderlandų kunigaikštysčių. Olandija buvo viena iš septynių Jungtinių Nyderlandų Provincijų narių (1579–1795 m.), laikomų dabartinių Nyderlandų pagrindu.

Šiuo metu istorinė Olandija yra padalinta tarp dviejų Nyderlandų provincijų (Šiaurės Olandija ir Pietų Olandija, atskirtos 1840 m.).

Dėl istorinės svarbos ir iki pramonės revoliucijos didžiausio šalyje ekonominio išsivystymo, daugelyje Europos kalbų kasdieniuose diskursuose *Olandijos* pavadinimas kaip sinekdocha dažnai vartojamas apibūdnti visą šalį – *Nyderlandus*.

## Etimologija

Žodis *Olandija* kilęs iš olandiško žodžio *Holland* (prieš tai *Holtland* arba *Houtland* 'miškingas kraštas').

## Istorija

Olandijos grafystė Nyderlandų žemėlapyje pažymėta numeriu 7
**Olandijos grafystė** (ol. *Graafschap Zeeland*) kaip atskira valstybė susiformavo IX a. pabaigoje, kuomet gavo savivaldą iš Šventosios Romos imperijos. Čia įsitvirtino Olandų dinastija, kurios pirmas istoriškai patvirtintas grafas buvo Dirkas I.

1299 m., po ilgo vietinės dinastijos valdymo, Olandija sudarė dinastinę uniją su Hainautu, iš kur atėjo nauja Avesnes dinastija. Tuo metu Olandija galutinai užvaldė Zelandiją. Vėliau, 1354 m., čia įsitvirtino Vitelsbachai iš Bavarijos. Valdant pirmajam Vitelsbachų atstovų, šie įsitvirtino taip pat ir Hainauto bei Flandrijos grafystės sostuose.

1428 m. Olandijos soste įsigalėjo Burgundų dinastija, ir grafystė buvo įjungta į Burgundijos Nyderlandus. Taip vėliau ji virto viena iš Septyniolikos Provincijų.

Per Nyderlandų revoliuciją Olandija prisijungė prie Jungtinių Nyderlandų provincijų ir tapo pagrindine provincija išsivadavimo kovoje. Taip ji tapo nepriklausomų Nyderlandų dalimi.

Po revoliucijos Olandijos valstybingumas galutinai panaikintas, tačiau šis regionas tapo svarbiausiu regionu Nyderlanduose, jų kultūrinis, ekonominis ir politinis centras. Svarbiausi čia įsikūrę miestai: Amsterdamas (Nyderlandų sostinė), Roterdamas, Leidenas, Haga, Delftas, Harlemas. Dėl tos priežasties nors Olandija tebuvo viena iš septynių 1579–1795 m. pagal Utrechto uniją į vieną valstybę susivienijusių Jungtinių Nyderlandų Provincijų, ši valstybė kartais netiksliai vadinama *Olandijos Respublika*.

XIX a. kuriant Napoleono sistemą Europoje, Nyderlandai trumpam buvo pavadinti Olandijos karalyste. Vėliau atkurtas Nyderlandų pavadinimas, ir Olandija vėl tapo vienu iš sudėtinių Nyderlandų regionų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

Vikižodynas
# Pietų Olandija

| Pietų Olandija *Zuid-Holland* |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
|  |
| **Valstybė** |  Nyderlandai |
| **Administracinis centras** | Haga |
| **Savivaldybės** | 50 |
|  |
| **Gyventojų** (2023) | 3 804 737 |
| **Plotas** | 3 307 km² |
| **Tankumas** (2023) | 1 151 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | NL-ZH |
|  |
| **Tinklalapis** | zuid-holland.nl |

**Pietų Olandija** (ol. *Zuid-Holland*) – Nyderlandų provincija, esanti šalies pietvakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojas su Šiaurės Olandijos, rytuose su Utrechto ir pietuose su Zelandijos provincijomis. Vakaruose provincijos krantus skalauja Šiaurės jūra.

Administracinis centras – Haga, didžiausias provincijos miestas – Roterdamas. Reino, Maso ir Šeldės upės susijungia į bendrą deltą ir per Pietų Olandiją įteka į Šiaurės jūrą. Pietų Olandijoje yra judriausias Europoje jūrų uostas – Roterdamo uostas.

## Istorija

## Geografija

Pietų Olandija užima 3403 km² plotą, iš kurio 585 km² sudaro vandens telkiniai. Išskyrus kopas Šiaurės jūros pakrantėje, provincijos reljefas beveik visiškai plokščias ir daugiausia sudarytas iš polderių. Vidurinė ir vakarinė Pietų Olandijos dalys daugiausia urbanizuotos, priklauso Randstado aglomeracijai, o rytinė provincijos dalis – labiau agrarinė ir priklauso *Groene Hart* regionui. Provincijos pietuose esti Reino, Maso ir Šeldės delta, sudaryta iš salelių.

* Pietų Olandijos topografinis žemėlapis (2013 m.)
* Palydovinė Reino, Maso ir Šeldės deltos nuotrauka, kurioje matomos Pietų Olandijos salos

### Klimatas

Pietų Olandijoje, kaip ir likusioje Nyderlandų dalyje, vyrauja vidutinio klimato jūrinis klimatas. Klimatui įtakos turi Šiaurės jūra ir Atlanto vandenynas, todėl vasaros būna santykinai vėsesnės, o žiemos – švelnesnės. Temperatūra svyruoja nuo 2 °C iki 6 °C žiemą ir nuo 17 °C iki 20 °C vasarą.

## Ekonomika

Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 163,8 mlrd. eurų, o tai sudarė 21,2 % Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 38 700 EUR arba 128 % EU27 vidurkio.

## Šaltiniai

|  |  |
| --- | --- |
|  **Nyderlandų provincijos** |  |
| Drentė • Flevolandas • Fryzija • Gelderlandas • Groningenas • Limburgas • Overeiselis • Pietų Olandija • Šiaurės Brabantas • Šiaurės Olandija • Utrechtas • Zelandija  |
# Ledynmetis

*Šis straipsnis apie geologiją. Apie kompiuterinės animacijos filmą skaitykite straipsnyje Ledynmetis (filmas).*
Antarktidos ledo sluoksnis
**Ledynmetis** – ilgalaikis Žemės klimato temperatūros sumažėjimas, dėl kurio padidėja ledo danga kontinentuose ir nukrinta pasaulinio vandenyno lygis. Ledynmečiu išplinta žemyninės ledynų dangos, ledas padengia arktines jūras, plačiau aplėdėja kalnai, vidutinio klimato juostoje miškus pakeičia tundra. Ledynmečio trukmė nuo keliolikos iki keliasdešimties tūkstančių metų.

Informacija apie buvusius ledynmečius surenkama gana įvairiai. Ieškoma specifinių reljefo formų, uolienų, analizuojami ledo gręžinių duomenys ir kt. Skiriamos ledynų paplitimo stadijos ir jas skiriantys tarpstadijiniai laikotarpiai (interstadialai).

Kalbant apie paskutinius kelis milijonus metų, ledynmečiu vadinamas Šiaurės Amerikos bei Europos žemynų apledėjimas. Paskutinis ledynmetis prasidėjo prieš 2 mln. metų ir pasibaigė daugmaž prieš 10 000 metų.

## Pagrindiniai ledynmečiai

Per visą Žemės istoriją buvo mažiausiai penki ledynmečiai. Pats pirmasis ir daugiau hipotetinis įvyko prieš 2300–2700 mln. metų ankstyvame proterozojuje. Kitas ledynmetis, galbūt pats didžiausias, įvyko prieš 600–800 mln. metų (kriogenio periodas). Tuometinis superkontinentas Rodinija buvo uždengtas storu ledo sluoksniu, užšalo vandenynai. Šis Žemės vystymosi etapas dar vadinamas „sniego gniūžtės“ etapu (pagal panašumą į sniego gniūžtę). Kiek mažesnis ledynmetis vyko vėlyvojo ordoviko metu prieš 430–460 mln. metų. Didesni poliariniai ledynai buvo karbono ir ankstyvojo permo metu prieš 260–350 mln. metų.

## Išnašos

Vikižodynas
# Burmistras

Vieno iš pirmųjų Vilniaus burmistrų Afanasijaus Bragos XVI a. epitafija Švč. Trejybės Graikų apeigų katalikų bažnyčioje.
**Burmistras** (lenk. *burmistrz* < vok. *Bürgermeister*) – kai kurių valstybių miesto ar kitos bendruomenės savivaldos ar valdymo organo vadovas, dažniausiai renkamas bendruomenės tarybos, arba gyventojų, miesto deputatų susirinkimo, arba skiriamas vyriausybės.

Burmistro pareigybė atsirado Vokietijoje (Šventojoje Romos imperijoje) XIII a., vėliau paplito ir kitose šalyse. Burmistrus turėjo miestai, gavę savivaldybės teisę – Magdeburgo teisę.

Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje nuo XV a. miestų, gavusių savivaldos teisę, gyventojai taip pat rinko burmistrus iš miesto tarybos narių. Tarpukario metais Lietuvoje burmistru buvo vadinamas miesto valdybos pirmininkas. Pagal 1931 m. įstatymą jį rinkdavo miesto taryba 7 metų laikotarpiui ir tvirtindavo apskrities viršininkas arba vidaus reikalų ministras (didžiuosiuose miestuose).

Burmistras sprendė visus miesto reikalus ir tik kai kuriems klausimams spręsti savo nuožiūra šaukė miesto tarybos posėdžius.
# Papiamento kalba

|  |
| --- |
| Papiamento |
| Kalbama | Aruba, Boneras, Kiurasao, BES salos |
| Kalbančiųjų skaičius | 341,300 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | kreolų kalba paremta portugalų ir ispanų kalba |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Aruba  Boneras  Kiurasao BES salos |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | nėra |
| ISO 639-2 | pap |
| ISO 639-3 | pap |

**Papiamento** (arba **Papiamentu**) – kreolų kalba, kuria kalbama Arubos, Bonero ir Kiurasao salose Mažuosiuose Antiluose.

Papiamento kreolų kalba yra kilusi iš ispanų ir/arba portugalų kalbų. Papiamento kalbą taip pat vienokiu ar kitokiu laipsniu paveikė indėnų (aravakų) ir Vakarų Afrikos kalbos, taip pat nyderlandų ir anglų kalba.

Papiamento turi du pagrindinius dialektus: *Papiamento*, kuria kalbama Aruboje, ir *Papiamentu*, vartojamą Bonere ir Kiurasao.

## Nuorodos

* `pap`Duomenys apie kodu „pap“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
* `pap`MultiTree kalbos kodo „pap“ informacija (angl. *MultiTree: A Digital Library of Language Relationships: Information by code: „pap“*)
# General Electric

General Electric|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Energetika, infrastruktūra, finansai, žiniasklaida |
| Įkurta | 1892 m. |
| Centrinė būstinė | Konektikutas, JAV |
| Darbuotojų | 304,000 (2009) |
| Tinklalapis | GE.com |

**General Electric** (*GE*) – įmonių konglomeratas, turintis verslų pramonės, paslaugų ir finansiniuose sektoriuose. Beveik pusę General Electric pajamų atneša jos finansiniai padaliniai, todėl dabar GE galima vadinti finansų institucija, turinčia ir stiprų pramoninį padalinį. General Electric savo veiklą skaido į penkias sritis, kurias vadina verslais. Tai – energetika, technologijos, kapitalas, NBC Universal bei vartojimo ir pramoninė produkcija. Iš viso GE metų apyvarta siekia apie 150 mlrd. dolerių, joje dirba virš 300 tūkst. žmonių. Pagrindinė darbo specifika - darbas su įmonėmis.

## Verslo modelis

Bendrovė gamina daugiau kaip pusę oro lainerių variklių, iš jų transatlantiniams, komerciniams, karo lėktuvams, sraigtasparniams ir kitiems. Viena iš jos gamybos sričių - elektros įranga ir varikliai dideliems automobiliams, lokomotyvams, elektros turbinos, įranga dujotiekiams, laivams, dujų ir naftos gavybos platformoms. Medicinos sričiai ji tiekia sudėtingą diagnostinę aparatūrą. Iš buitinių gaminių jau platesniam vartotojui yra skirti šaldytuvai, apšvietimo įranga, įvairūs plastikai elektros ir telekomunikacijų aparatūrai, automobiliams. Energetikos verslas gamina įrengimus atominėms, šiluminėms, vėjo ir saulės elektrinėms, turbinas. GE taip pat siūlo įrangą ir paslaugas naftos apdirbimo, vandens valymo pramonei. Finansų sektoriuje GE paprastai finansuoja didelius infrastruktūros objektus, pavyzdžiui, dalyvauja ir investuoja į elektros objektų privatizavimą, teikia išperkamosios nuomos paslaugas nuomojant ir įsigyjant lėktuvus. Mažesniems klientams teikia būsto ir kitas paskolas. GE priklauso NBC ir kitos televizijos.

## Ištakos

Garsus JAV išradėjas Tomas Edisonas buvo vienas iš pirmųjų, pritaikiusių masinės produkcijos principus ir platų komandinį darbą išradimų kūrimo procesui. Edisonas buvo ne tik puikus išradėjas, bet ir gabus verslininkas. Per savo gyvenimą jis įkūrė net 14 sėkmingų verslų. 1890 m. išradėjas įkūrė Edison General Electric kompaniją, kuri užsiėmė veikla, susijusia su Edisonui priklausančiais patentais elektros srityje. Po poros metų įvyko Edison General Electric ir konkuruojančios Thomson-Houston Company susijungimas. Abiem kompanijoms priklausė dalis svarbių patentų elektros srovės praktinio taikymo srityje, todėl susijungę jos galėjo daug paprasčiau plėtoti savo veiklą. Naujoji bendra įmonė buvo pavadinta General Electric.

## Išnašos
# Prancūzijos vėliava

|  |
| --- |
| Prancūzijos vėliava *Drapeau de la France* |
|  |
| Pavadinimas | Trispalvė (*Tricolore*) |
| Naudojimas |  Nacionalinė vėliava |
| Santykis | 2:3 |
| Priimta | 1794 m. vasario 15 d. |
| Sukūrė | Mari Žozefas de La Fajetas Žakas Lui Davidas |

Prancūzijos vėliava, naudota 1974–2020 m.
**Prancūzijos vėliava** (pranc. *Drapeau de la France*) – vienas oficialių Prancūzijos valstybės simbolių. Prancūzijos vėliava – audeklas iš trijų lygių vertikalių spalvų juostų: mėlynos (Azure), baltos (Argent) ir raudonos (Gules). Vėliavos pločio ir ilgio santykis yra 2:3. Po Didžiosios revoliucijos ji pakeitė tradicinę baltą Prancūzijos Karalystės vėliavą su Burbonų dinastijos simboliais geltonomis lelijomis.

## Istorija

Trispalvės vėliavos atsiradimo istorija siejama su 1789 m. liepos 14 d. vykusiu Bastilijos šturmu. Iš pradžių šios spalvos simbolizavo karaliaus (balta spalva) ir Paryžiaus miesto (mėlyna ir raudona) vienybę siekiant permainų. Ši sąjunga buvo trumpalaikė, tačiau iš tokio spalvų derinio atsirado vėliava, kuri ir šiandien tebėra svarbiausias ir oficialus Prancūzijos simbolis. Pirmoji porevoliucinė Prancūzijos vėliava buvo raudonos, baltos ir mėlynos spalvų, tačiau vėliau, 1794 m., nušalinus nuo valdžios jakobinų diktatūrą ir norint pabrėžti atsiribojimą nuo kraugeriško teroro, raudona ir mėlyna spalvos buvo sukeistos vietomis. Vėliavos priekyje vietoje buvusios revoliucinės raudonos spalvos atsirado mėlyna spalva.

## Spalvos

| Vėliavos proporcijos ir spalvos  |
| --- |
| Spalvų sistema | Mėlyna | Balta | Raudona |
| Pantone | Reflex Blue C | White C | Red 032 C |
| CMYK | 100.54.0.67 | 0.0.0.0 | 0.91.81.19 |
| RGB | 0,38,84 | 255,255,255 | 206,17,38 |
| HEX | #002654 | #FFFFFF | #CE1126 |

**Europos valstybių vėliavos**[slėpti]

|  |
| --- |
|
Airija · Albanija · Andora · Armėnija · Austrija · Azerbaidžanas · Baltarusija · Belgija · Bosnija ir Hercegovina · Bulgarija · Čekija · Danija · Didžioji Britanija (JK) · Estija · Graikija · Gruzija · Islandija · Ispanija · Italija · Juodkalnija · Kazachstanas · Kipras · Kroatija · Latvija · Lenkija · Lichtenšteinas · Lietuva · Liuksemburgas · Makedonija · Malta · Moldavija · Monakas · Norvegija · Nyderlandai · Portugalija · Prancūzija · Rumunija · Rusija · San Marinas · Serbija · Slovakija · Slovėnija · Suomija · Švedija · Šveicarija · Turkija · Ukraina · Vatikanas · Vengrija · Vokietija |
| **Valstybių atributika:** Valstybinių vėliavų galerija · Herbai |
# Lamanšo sąsiauris

Lamanšo sąsiauris – vaizdas iš kosmoso su pažymėtais pagrindiniais miestais
**Lamanšo sąsiauris** (pranc. *La Manche* 'rankovė', angl. *English Channel* 'anglų kanalas', korn. *Mor Bretannek* 'britų jūra', bret. *Mor Breizh* 'bretonų jūra', fryz. *It Kanaal*, ol. *Het Kanaal*, vok. *Ärmelkanal* 'rankovės sąsiauris) – sąsiauris tarp Prancūzijos pakrantės ir Didžiosios Britanijos salos.

Kartu su Kalė sąsiauriu jungia Šiaurės jūrą su Atlanto vandenynu. Ilgis 578 km, plotis vakaruose 250 km, plotis rytuose 32 km, sekliausia vieta farvateryje – 23,5 m, o plotas – 75 000 km². Po Lamanšo sąsiauriu (tarp Doverio ir Kalė) pastatytas Eurotunelis, kurio ilgis 52,5 km, iš kurių 38 km – po vandeniu. Pagrindiniai uostai: Portsmutas, Sautamptonas, Havras, Šerbūras.

## Šaltiniai