Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Meno kūrinių aukcionas

Iki šiol brangiausias 2017 m. parduotas kūrinys buvo Leonardo da Vinci paveikslas „Salvator Mundi“.
**Meno kūrinių aukcionas** – aukcionas, kuriame parduodami meno kūriniai. Pagrindiniai ir didžiausi pagal apyvartą aukcionai yra „Sotheby’s“, „Christie’s“.

Meno kūriniai didžiausią investuotojų dėmesį pritraukė XXI a., kuomet infliacija ženkliai išaugo. Iki tol į meną investuoti neapsimokėjo, nes grąža buvo pernelyg menka. Pati rinka yra nelikvidi, beveik nereguliuojama, lengvai manipuliuojama ir yra palanki terpė pinigų plovimui. Be to, investuotojai paprastai neatsižvelgia į meno kūrinio estetiką, kreipia dėmesį į menininko „prekės ženklą“, žiūri į kūrinį kaip į prekę. O patys kūriniai dažniausiai būna saugomi uždarose saugyklose, todėl pats menas praranda savo pirminę vertę, nes būna paslėptas nuo visuomenės akių ir retai kada išvysta dienos šviesą.

2017 m. Leonardo da Vinci paveikslas „Salvator Mundi“ aukcione „Christie’s“ parduotas už 450 mln. JAV dolerių (380 mln. eurų) – didžiausią sumą, kada nors fiksuotą tiek aukcionuose, tiek privačiuose sandoriuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* List of most expensive paintings (angliškojoje Vikipedijoje)
# Scenos menas

**Scenos menas** (angl. *performing arts*) – meno šaka, kurioje žmogaus kūnas ir/arba balsas yra naudojami kaip meninės išraiškos formos. Ši meno šaka skiriasi, pavyzdžiui, nuo vaizduojamojo meno, kai menininkai naudoja įvairias medžiagas, kad sukurtų fizinius ar statiškus meno kūrinius. Tradiciškai scenos menas priskiriami teatras, šokis bei muzika, dabar scenos menais laikomi ir šiuolaikinis cirkas bei performansas.

Lietuvių kalbos terminas *scenos menas* nebeapima visų šiais laikais galimų šio meno išraiškos formų, nes kai kurie „scenos“ meno pasirodymai vyksta ne scenoje, o kitose erdvėse, pavyzdžiui, gatvėje, apleistuose pastatuose, garažuose ir t. t. Galimas kitas šių meno šakų pavadinimas yra **atlikimo menas** (iš anglų kalbos *performing arts*).

## Formos

Tradicinės scenos meno formos yra teatras, šokis ir muzika. Kitos scenos meno formos yra arba šiuolaikiniame bei moderniame mene sukurtos formos, arba kelių meno formų (pvz., scenos ir vaizduojamojo) mišinys: opera, muzikinis teatras, magija, pantomima, teksto deklamavimas, *spoken word*, šiuolaikinis cirkas, performansas ir t. t.
# Iveco

Iveco S.p. A.| Forma | Filialas |
| Įkurta | 1975 m. Turine, Italijoje |
| Centrinė būstinė | Via Puglia 35, 10156, Turinas, Italija |
| Svarbiausi darbuotojai | Pierre Lahutte |
| Pajamos | 10,8 mlrd. eurų (2008 m.) |
| Darbuotojų | 26 461 (2007 m.) |
| Tinklalapis | iveco.com |

**Iveco S.p. A.** – sunkvežimių, autobusų ir variklių gamintojas iš Italijos. Nuo 2011 m. pradžios „Iveco“ yra „CNH Industrial“ grupės, kurios kontrolinis akcijų paketas priklauso „Fiat“, dalis, pagaminantis kasmet apie 150 000 komercinės paskirties automobilių ir 460 000 dyzelinių variklių. Įmonės pavadinimas „Iveco“ kilo nuo žodžių pramonių transporto priemonių korporacija (I**ndustrial **Ve**hicle **Co**rporation*) trumpinio.

Kompanija buvo įkurta 1975 m. sausio 1 d. „Fiat“ vadybininko ir mechanikos inžinieriaus Bruno Beccaria.

2003 m. Europos metų sunkvežimiu išrinktas Iveco Stralis
Metinė kompanijos apyvarta siekia 10 milijardų eurų.

## Nuorodos

* Oficiali Iveco svetainė

## Šaltiniai
# Miestų planavimas

Miesto planavimas. Honkongas
**Miestų planavimas** (angl. *urban planning*) – sritis apimanti aglomeracijos, miesto, arba miestelio žemės panaudojimą, tirianti aspektus sietinus su socialinės aplinkos statyba bendruomenei, ar savivaldos vienetams.

Aplinkos apsauga ir aplinkos išsaugojimas yra vieni svarbiausių miestų planavimo tikslų.

### Celės

Vieni sėkmingiausiai suplanuotų miestų susideda iš dalių (arba celių). Pavyzdžiui, parkų, komercinės paskirties pastatų ir gyvenamųjų pastatų. Dažnai šias celes skiria gatvės. Paprastai kiekvienoje celėje yra unikalūs monumentai. Komercinės paskirties plotai ilgainiui tampa diversifikuoti.

## Planavimas ir transportas

Taip pat labai svarbus veiksnys miestų planavime yra miestų transporto sistemų planavimas.

Tarp miesto apgyvendinimo tankumo ir keliavimo būdų juo egzistuoja gerai ištirtas ryšys.

Geros kokybės susisiekimas suteikia pagrindą tam tikrų miesto dalių vystymuisi. Vystymasis, peržengęs tam tikras apgyvendinimo ribas gali greitai perpildyti transportą.

Gerai planuojamuose miestuose, tose vietose, kur yra geras susisiekimas, gerai išvystyta susisiekimo infrastruktūra, siekiama pritraukti į tas vietas kuo daugiau gyventojų, ar darbuotojų. Geriausias pavyzdys – leidimai statyti aukštus pastatus tose vietose. Pavyzdžiui, leidimai statyti aukštus pastatus arti traukinių stočių, arba daugiajuosčių kelių ir leisti mažaaukštę statybą toliau.

Gyventojų tankiui apskaičiuoti naudojama keletas metodų. Dažnai naudojamas Pastatų aukštų ir ploto santykio metodas. Miesto rajonas, kuriame mažesnis nei 1,5 santykis, gali būti vertinamas, kaip retai užstatytas rajonas. Tuo tarpu, kur santykis viršija 5, galima vertinti, kaip itin tankiai apgyvendintą plotą.

## Nuorodos

* Urbanistinis ir regioninis planavimas Archyvuota kopija 2013-09-15 iš Wayback Machine projekto. Atviro katalogo projekte
# Kvynslandas

| Kvynslandas angl. *Queensland* |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |

 |
|  |
| Laiko juosta: (UTC+10) ------ vasaros: (UTC) |
|  |
| **Valstybė** |  Australija |
| **Administracinis centras** | Brisbenas |
| **Įkūrimo data** | 1859 m. |
| **Gubernatorius** | Paul de Jersey |
|  |
| **Gyventojų** (2016 kovas) | 4 827 000 |
| **Plotas** | 1 852 642 km² |
| **Tankumas** (2016 kovas) | 2,61 žm./km² |
|  |
| **ISO 3166-2** | AU-QLD |
|  |
| **Tinklalapis** |  |
|  **Vikiteka** | KvynslandasVikiteka |

**Kvynslandas** (angl. *Queensland*, QLD) – valstija šiaurės rytų Australijoje. Pietuose ribojasi su Naujuoju Pietų Velsu, vakaruose – su Šiaurine teritorija, pietvakariuose – su Pietų Australija. Rytinė pakrantė skalaujama Koralų jūros, kurioje palei krantą driekiasi Didysis barjerinis rifas. Šiaurės vakaruose siekia Karpentarijos įlanką. Administracinis centras – Brisbenas.

Rytine valstijos dalimi driekiasi Didysis Vandenskyros kalnagūbris. Aukščiausia jo dalis pietuose. Šiaurės link kalnai palaipsniui mažėja. Pietinė Kvynslando dalis – Didysis Artezinis baseinas, pačiuose pietvakariuose pereinantis į Simpsono dykumą. Šiaurinė Kvynslando dalis yra Keip Jorko pusiasalyje, besibaigiančiame šiauriausiu Australijos Jorko kyšuliu. Centrinius Kvynslando rajonus užima dykynės ir savanos, pakrantėje – subekvatoriniai miškai. Valstijai priklauso Freizerio sala.

Didžiausi miestai:

* Brisbenas – 958,5 tūkst. gyv.
* Gold Koustas – 679,1
* Taunsvilis – 181,7
* Kernsas – 152,7
* Tuvumba – 119,1
* Makajus – 82,3

## Šaltiniai

*Noosa* paplūdimys
Kernso panorama

| Australijos valstijos ir teritorijos |  |
| --- | --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Valstijos: | Kvynslandas | Naujasis Pietų Velsas | Pietų Australija | Tasmanija | Vakarų Australija | Viktorija |
| Vidinės teritorijos: | Australijos sostinės teritorija | Džarvio įlankos teritorija | Šiaurės teritorija |
| Išorinės teritorijos: | Ašmoro ir Kartjė salos | Australijos Antarktinė teritorija | Kalėdų sala | Kokosų salos | Koralų jūros salos | Herdo ir Makdonaldo salos | Norfolko sala |

 |
# Karltono sodai

| Karltono sodai |
| --- |
| Pasaulio paveldo sąrašas |
|

---

 |
| **Vieta** |  Australija |
| **Tipas** | Kultūrinis |
| **Kriterijus** | ii |
|  **Nuoroda** | (angl.) (pranc.): 1131 |
| **Regionas**\*\* | Australija |
| **Įrašymo istorija** |
| **Įrašas** | 2004  (28 sesija) |
|  **Vikiteka:** | Karltono sodai |
| \* Pavadinimas, koks nurodytas UNESCO sąraše. \*\* Regionas pagal UNESCO skirstymą. |

**Karltono sodai** – UNESCO paveldo sąraše įrašyti sodai Australijos Melburno miesto Karltono rajone.

Karltono sodai užima 26 hektarų plotą. Visą sodų kompleksą sudaro Karališkieji parodų rūmai, Melburno muziejus, IMAX kino centras, teniso ir vaikų žaidimų aikštelės.

2004 m. sodai kartu su rūmais įtraukti UNESCO paveldo sąrašą dėl „istorinės, architektūrinės, estetinės, socialinės ir mokslinės (botaninės) reikšmės Viktorijos valstijai“ ir yra pirmasis Australijos objektas šiame sąraše.

Sodą sudaro Viktorijos laikų kraštovaizdis ir augalai – ąžuolai, tuopos, platanai, guobos, pušūnai ir kiti.

Sodų teritorijoje yra trys fontanai – 1880 m. pastatytas Parodų fontanas, prancūziškas fontanas ir Vestgarto fontanas.

Parodų rūmai iki šiol naudojami ir visame komplekse organizuojami įvairūs renginiai, tarp kurių gėlių ir sodų paroda.

## Galerija

* Sodas rudenį
* CBN parodų rūmai
* Melburno muziejus

## Šaltiniai
# Arthur Miller

| Arturas Mileris angl. *Arthur Miller* |
| --- |
|  |
| Arturas Mileris |
| Gimė | 1915 m. spalio 17 d. Niujorkas, Niujorko valstija |
| Mirė | 2005 m. vasario 10 d. (89 metai) Roksberis, Konektikuto valstija |
| Sutuoktinis (-ė) | Meri Slatery (1940–1956 m.) Merlina Monro (1956–1961 m.) Inga Morat (1962–2002 m.) |
|  |
| Veikla | JAV dramaturgas, eseistas |
|  |
| Žymūs apdovanojimai |
|
1949 m. Pulicerio premija |
|  |
|  **Vikiteka** | Arthur Miller |

**Arturas Mileris** (angl. *Arthur Miller*; 1915 m. spalio 17 d. Niujorkas – 2005 m. vasario 10 d. Roksberis, Konektikuto valstija) – JAV dramaturgas, eseistas. Abstrakčiojo realizmo socialinės šeimos dramos kūrėjas.

## Biografija

1934–1938 m. studijavo žurnalistiką Mičigano universitete. 1965–1969 m. Tarptautinio PEN klubo prezidentas.

## Kūryba

Tęsė graikų tragedijos, H. Ibseno, A. Čechovo, ekspresionistinės, siurrealistinės dramos tradicijas. Vidutinį amerikietį vaizdavo kaip tragiškąjį personažą, paneigė amerikinės svajonės – individo sėkmės galimybių mitą. Išgarsėjo socialine šeimos drama „Visi mano sūnūs“ (*All My Sons* 1947 m.), joje kėlė Antrojo pasaulinio karo ir individo atsakomybės temas.

Dramoje „Komivojažieriaus mirtis“ (*Death of a Salesman* 1949 m., Pulicerio premija 1949 m.) eksperimentavo su dramos forma: realistinius vaizdus derino su pagrindinio personažo Vilio Lomeno pasąmonės ekspresionistine, siurrealistine raiška. Linijinį siužetą pakeitė herojaus priešistorės prisiminimų materializuotais fragmentais, scenos erdvę ir laiką skaidė į praeities ir dabarties erdves. Kapitalistinę konkurenciją laikė individo ir šeimos tragedijos priežastimi. Individo tiesos ir melo, kaltės ir atsakomybės problemas sprendė herojaus savanorišku mirties pasirinkimu.

Šeimos istorijos drama „Lemtingas išbandymas“ (*The Crucible* 1953 m.) buvo jo atsakas į makartizmo kampaniją, kuri pjesėje metaforiškai atskleista XVII a. puritonų raganų medžiokle. 1956–1961 m. vedybų ir skyrybų su aktore Merlina Monro išgyvenimus perteikė psichoanalitinėje autobiografinėje dramoje „Po nuopolio“ (*After the Fall* 1964 m.) ir dramoje „Užbaigiant paveikslą“ (*Finishing the Picture* 2004 m.). Dramose „Tai atsitiko Višy“ (*Incident at Vichy* 1964 m.), „Sudaužytas veidrodis“ (*Broken Glass* 1994 m.) nagrinėjo fašizmo, rasizmo temas.

Parašė dilogiją „Žvilgsnis nuo tilto“ (*A View from the Bridge* 1955 m.), kino filmų scenarijų („Nepritapėliai“ *The Misfits* 1961 m., režisierius J. Hustonas).

## Pastatymai Lietuvoje

* Komivojažieriaus mirtis: 1958 m.
	+ 1959 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras
	+ 1968 m. Panevėžio dramos teatras
	+ 1997 m. Jaunimo teatras, režisierė Irena Bučienė
* Visi mano sūnūs:
	+ 1962 m. Kauno dramos teatras, režisierius Henrikas Vancevičius
	+ 2007 m. Kauno dramos teatras, režisierius Jonas Vaitkus
* Salemo raganos:
	+ 1956 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras
	+ 2004 m. Kauno dramos teatras, režisierius Rolandas Atkočiūnas
* Kaina:
	+ 1970 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras, režisierė Irena Bučienė
	+ 1992 m. Šiaulių dramos teatras, režisierius Rolandas Atkočiūnas

## Šaltiniai
# Aristide Maillol

| Aristidas Majolis pranc. *Aristide Maillol* |
| --- |
|  |
| A. Majolis 1925 metais |
| Gimė | 1861 m. gruodžio 8 d. Baniul-siur-Mer, Rytų Pirėnai |
| Mirė | 1944 m. rugsėjo 27 d. (82 metai) Baniul-siur-Mer, Rytų Pirėnai |
| Tautybė | Prancūzas |
|  |
| Veikla | Skulptorius |
|  |
|  **Vikiteka** | Aristide Maillol |

**Aristidas Majolis** (pranc. *Aristide Maillol*, 1861 m. gruodžio 8 d., Baniul-siur-Mer – 1944 m. rugsėjo 27 d., ten pat) – XX a. Prancūzijos skulptorius.

## Biografija

Aristidas Majolis gimė 1861 m. gruodžio 8 d. Baniul-siur-Mer miestelyje Prancūzijos pietuose, Pirėnų kalnuose prie sienos su Ispanija. 1881 m. jis persikėlė į Paryžių ir 1885 m. buvo priimtas į Aukštąją dailės mokyklą. Jis mokėsi pas akademinius dailininkus Alexandre Cabanel ir Jean-Léon Gérôme. 1889 m. gegužę A. Majolis Volpini kavinėje susipažino su P. Gogeno kūryba. A. Majolis persiėmė P. Gogeno stilizuoto vaizdavimo maniera (pvz., paveikslas „Panelė Faraill su skrybėle“, 1890). P. Gogeno patarimu A. Majolis tapo susijęs su Paryžiaus „Nabių“ grupe, kurios dailininkai buvo paveikti impresionizmo ir art nouveau dekoratyviųjų elementų. A. Majolis eksponavo su „nabiais“ 1895 ir 1896 m. Pradėjo kurti taikomosios dailės kūrinius, pavyzdžiui, gobelenus. Jis atidarė dirbtuves savo gimtajame miestelyje. Dėl silpstančio regėjimo A. Majolis nebegalėjo intensyviai dirbti tapybos ir dekoravimo srityje, pradėjo kurti terakotines skulptūrėles ir nuo 1901 m. kūrė beveik tik skulptūras.

A. Majolio skulptūros kūriniai yra monumentalūs, vaizduojantys moteriškas figūras. Skirtingai nuo O. Rodeno tuo metu įtakingos realistinės skulptūros, A. Majolis labiau akcentavo formalias kūnų ypatybes, negu bandė išreikšti psichologines ar emocines būsenas. Jo kūryba labiau turi sąsajų su antikinės Romos ir Graikijos skulptūromis. 1902 m. įvyko pirmoji jo personalinė paroda Ambruazo Volaro galerijoje Paryžiuje. Likusį gyvenimą A. Majolis kūrė beveik vien tik skulptūras, dažniausiai nuogo kūno. 1908 m. lankėsi Graikijoje. 1912 m. jis sukūrė grupę grafikos kūrinių Vergilijaus „Bukolikų“ leidimui iliustruoti ir 1939 m. − Polio Verleno poezijos knygai „Dainos jai“. Po 1910 m. A. Majolis buvo garsus tarptautiniu mastu. Jis turėjo daug užsakymų ir kartodavo skulptūras su menkais pakeitimais. 1934 m. jis sutiko 15 metų Dina Vierny, kuri tapo jo modeliu ir drauge. Ji lydėjo Majolį į gimtąjį Baniul-siur-Mer miestelį, kuriame skulptorius praleido Antrojo pasaulinio karo metus. 1944 m. rugsėjo 27 d. Aristidas Majolis žuvo autoavarijoje. Yra du muziejai, skirti skulptoriui: Paryžiuje ir jo gimtajame Baniul-siur-Mer, kur jis palaidotas. Muziejus valdo Dina Vierny fondas. Daugelį A. Majolio skulptūrų galima apžiūrėti Tiuilri sode prie Karuselės arkos netoli Luvro Paryžiuje.

## Darbų galerija

* „Pagarba Sezanui“
* Žuvusiųjų Pirmajame pasauliniame kare memorialas Serė mieste Prancūzijoje
* „Viduržemietė“
* „Pomona“
* „Oras“
* „Trys nimfos“

## Šaltiniai

* guggenheim.org/ Archyvuota kopija 2015-09-24 iš Wayback Machine projekto.
* Encyclopaedia Britannica
# Vyriausybės obligacija

Pirmoji lietuviška euroobligacija
**Vyriausybės obligacija** (angl. *Government bond*) – valstybės skolos vertybiniai popieriai, valstybės prisiimtas įsipareigojimas iš anksto sutartu terminu išpirkti obligaciją bei sumokėti nustatytas palūkanas. Laikoma, kad valstybės išleidžiamos obligacijos yra saugesnės ar net visiškai saugios, nes valstybė visada vykdo savo įsipareigojimus – t. y. laiku išperka obligacijas ir sumoka palūkanas. Tik išimtiniais atvejais dėl perversmų ar kataklizmų valstybės obligacijų išpirkimas gali būti atidėtas. Kaip tik dėl to, kad valstybės obligacijos laikomos saugiomis, už jas paprastai mokamos mažesnės palūkanos nei už įmonių obligacijas. Dėl šios priežasties valstybinės obligacijos dažnai būna ne tokios pelningos. Kita vertus, valstybinių obligacijų pelningumas priklauso nuo obligacijų rizikos (vyriausybės, valiutos, infliacijos). Vyriausybės dažniausiai išleidžia ilgalaikes obligacijų emisijas nuo 1 iki 30 metų, rečiau skolinasi lėšas iki vienerių metų terminui. Beveik visų pasaulio valstybių vyriausybės leidžia obligacijas siekdamos pritraukti kapitalą.
# Life (žurnalas)

*Nepainioti su LiveJournal.*

Life|  |
| 1911 m. „Life“ žurnalo viršelis |
| Kategorijos | Humoras, bendroji tematika |
|

---

 |
| Redaktorius | George Cary Eggleston |
| Leidėjas | Clair Maxwell |
| Įsteigta | 1883 m. |
| Kompanija | Time Inc. |
| Kalba | Anglų k. |
| Leidyba nutraukta | 2007 m. |
| ISSN | ISSN 0024-3019 |
|

---

 |
| **Tinklalapis:** www.life.com |

**Life** (angl. *life* 'gyvenimas'; viršelyje pavadinimas stilizuojamas kaip **LIFE**)  – trijų vienas po kito leistų amerikiečių žurnalų pavadinimas:

* Humoristinis ir bendrosios tematikos žurnalas „Life“, leistas nuo 1883 iki 1936 m. Žurnalo „Time“ įkūrėjas Henris Lusas jį nusipirko tik tam, kad gautų teises į pavadinimą.
* Savaitinis naujienų žurnalas, leistas nuo 1936 iki 1972 m., akcentavęs fotožurnalistikos temas. Vėliau, 1978–2000 m., buvo leidžiamas kartą per mėnesį.
* Savaitinis žurnalų „Los Angeles Times“, „The Miami Herald“ ir „The Washington Post“ priedas, leistas 2004–2007 m.

## Išnašos
# Amerikietiška virtuvė

| Amerikietiška virtuvė |
| --- |
|  |
| **Šalis**: | Jungtinės Amerikos Valstijos |
| Žymiausi patiekalai |
| **Užkandžiai**: | mėsainiai bandelės su dešrelėmis |
| **Pagrindiniai patiekalai**: | omarai su daržovėmis[reikalingas šaltinis] |
| **Sriubos**: | žirnių sriuba[reikalingas šaltinis] |
| **Desertai**: | obuolių pyragai[reikalingas šaltinis] |
| **Gėrimai**: | alkoholiniai kokteiliai[reikalingas šaltinis] gazuoti gėrimai[reikalingas šaltinis] |

**Amerikietiška virtuvė** – viena iš vakarietiškos užjūrio virtuvės, kurios tradicijos paplitusios Jungtinėse Amerikos Valstijose bei jos kaimyninėse šalyse.

Šiaurės Amerika garsi savo kulinarijos paveldu, amerikietiškai maistas gaminamas beribiuose šiuo žemyno plotuose, besidriekiančiuose nuo Aliaskos iki pat Meksikos ribų. Šios virtuvės maisto gaminimo būdui susiformuoti padėjo valgių paruošimai, kuriuos naudojo pirmieji emigrantai iš Europos. Tais laikais atvykėliai jau naudojo keptuves bei puodus, daugelis amerikietiškų patiekalų troškinami arba kepami iki šiol. Kai kurie valgiai gali gerokai skirtis tarpusavyje, pavyzdžiui, obuolių pyragas gali būti kepamas pagal kelis receptus, kurie priklauso nuo sudedamųjų ir vietinių valstijos gyventojų kultūros tradicijų.

## Tradicinė amerikiečių virtuvė

Amerikiečių užkanda prieš karštuosius patiekalus – vanduo ar limonadas su ledu bei įvairios salotos, dažnai pagardintos keliais aliejų, padažų užpilais. Pamėgdžiojant anglų virtuvės tradicijas, JAV kulinarai dažniausiai pateikia mėsos valgius su dviejų rūšių daržovėmis, tačiau auginami kukurūzai, kaip ir moliūgai bei ryžiai, amerikietiškoje virtuvėje naudojami gana skirtingai. Populiarūs ir suktinukai su ananasais, kepti batatai, makaronai, žirnių sriubos, lauko barbekiu ir virti omarai su daržovėmis. Taip pat Amerikoje išrastas kokteilis ganėtinai sodriai papildo šalies valgiaraštį.

JAV – patogaus ir greitai gaminamo maisto, pavyzdžiui, gruzdintų kukurūzų grūdų (spragėsių; angl. *popcorn*), dešrainių (angl. *hotdog*) ir keptų viščiukų tėvynė. Amerikoje daugiau negu bet kur kitur pasaulyje suvalgoma įvairių rūšių mėsainių (angl. *Hamburger*).

## Nuorodos

*  Amerikietiškos virtuvės tinklalapis (anglų k.)
*  Archyvuota kopija 2009-02-17 iš Wayback Machine projekto. 10 garsiausių JAV patiekalų (anglų k.)

| **Vakarietiškos virtuvės** |
| --- |
| Britų (Angliška, Škotiška, Velsietiška) Airiška | Skandinaviška (Daniška, Norvegiška, Švediška, Islandijos, Suomiška) Žemyno: Prancūziška | Belgiška | Olandiška | Vokiška | Austriška | Šveicariška | Čekiška | Slovakiška | Slovėniška | Vengriška Viduržemio jūros: Portugališka | Ispaniška | Itališka | Kroatiška | Albaniška | Graikiška | Kipro | Maltos Balkanų: Bulgarų | Serbų | Makedoniška | Bosniška | Rumuniška | Moldaviška Rytų Europos: Lenkiška | Lietuviška | Latviška | Estiška | Rusiška | Ukrainietiška | Baltarusiška Užjūrio virtuvės: Amerikietiška | Kanadietiška | Australiška | Naujosios Zelandijos |
# Atostogos vaikui prižiūrėti

**Atostogos vaikui prižiūrėti** (**vaiko priežiūros atostogos**) – atostogų rūšis. Jų metu prižiūrimi savi arba svetimi vaikai.

## Lietuva

Pagal šeimos pasirinkimą motinai (įmotei), tėvui (įtėviui), senelei, seneliui arba kitiems giminaičiams, faktiškai auginantiems vaiką, taip pat darbuotojui, paskirtam vaiko globėju, suteikiamos atostogos vaikui prižiūrėti, kol jam sueis 3 metai. Atostogas galima imti visas iš karto arba dalimis. Darbuotojai, turintys teisę gauti šias atostogas, gali jas imti pakaitomis.

Darbuotojas, ketinantis pasinaudoti šiomis atostogomis ar grįžti į darbą joms nepasibaigus, apie tai raštu privalo įspėti darbdavį ne vėliau kaip prieš 14 dienų. Kolektyvinėje sutartyje gali būti nustatytas ilgesnis įspėjimo terminas.
Per šį atostogų laikotarpį paliekama darbo vieta (pareigos), išskyrus atvejus, kai įmonė visiškai likviduojama (LR darbo kodeksas, 180 str. „Atostogos vaikui prižiūrėti, kol jam sueis treji metai“).

## Vokietija

Vokietijoje „auginimo atostogos“ (vok. *Erziehungsurlaub*) nuo 2001 m. vadinamos „tėvystės laikotarpiu“ (*Elternzeit*). Reglamentuoja vad. Tėvystės pinigų įstatymas (*Bundeserziehungsgeldgesetz*).

## Šaltiniai
# Nedarbo draudimas

**Nedarbo socialinis draudimas** (**nedarbo draudimas**) – socialinio draudimo rūšis, kuri įstatymų nustatytais atvejais kompensuoja šios rūšies draudimu apdraustiems asmenims dėl nedarbo negautas pajamas arba jų dalį (LR nedarbo socialinio draudimo įstatymas, 2 str.). Draudimo paskirtis – užtikrinti pajamas darbo neturinčiam asmeniui darbo paieškos metu.

## Nedarbo draudimo išmoka

Esant išpildytoms sąlygoms mokama nedarbo draudimo išmoka (*Bedarbio pašalpa*).

Teisę į nedarbo socialinio draudimo išmoką, jos skyrimo, apskaičiavimo bei mokėjimo sąlygas, šios draudimo rūšies finansavimą, administravimą ir atsakomybę, kitus nedarbo socialinio draudimo teisinius santykius, asmenų, kurie draudžiami nedarbo draudimu, kategorijas nustato specialus įstatymas.

## Šaltiniai
# André Lhote

| André Lhote |
| --- |
|  |
| André Lhote |
| Gimė | 1885 m. liepos 5 d. Bordo |
| Mirė | 1962 m. sausio 25 d. (76 metai) Paryžius |
|  |
| Veikla | prancūzų tapytojas, dailės teoretikas, kritikas |
|  |
|  **Vikiteka** | André Lhote |

**Andrė Lotas** (pranc. *André Lhote*, 1885 m. liepos 5 d. Bordo – 1962 m. sausio 25 d. Paryžius) – prancūzų tapytojas, dailės teoretikas, kritikas.

## Biografija

1898–1904 m. mokėsi Bordo Dailės mokykloje. 1907 m. išvyko į Paryžių. Ankstyvuosiuose paveiksluose (daugiausia peizažuose) ryški fovizmo ir P. Sezano įtaka, būdingos intensyvios spalvos, energingi potėpiai („Po medžiais“ 1906 m.). Apie 1911 m. patyrė kubizmo įtaką. 1912 m. dalyvavo kubistinės grupuotės „Section D’Or“ parodoje, buvo jos narys. Nutapė peizažų, natiurmortų, portretų, figūrinių kompozicijų („Bordo uostas“ 1912 m., „Regbis“ 1917 m., „Dvi draugės“ 1927 m.), jie dekoratyvūs, kiek geometrizuotų formų, yra ir realistinių vaizduosenos bruožų.

Vėliau grįžo prie ryškaus kolorito („Mauduoliai“ 1935 m., „Etiudas“ 1940 m.), sukūrė lyriškų peizažų („Pušys Arkachone“ 1948 m., „Nilas“ 1952 m.). Nuo 1918 m. dėstė Laukų Dievo Motinos („Notre–Dame des Champs“) akademijoje, nuo 1922 m. savo įkurtoje Andrė Loto akademijoje (abi Paryžiuje). Parašė dailės kritikos, teorijos straipsnių, traktatų apie kubistinę, figūrinę, peizažinę tapybą.
Mokiniai: Neemija Arbitblatas, Antanas Gudaitis, Juozas Mikėnas, Viktoras Vizgirda.

## Šaltiniai