Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Liepsnosvaidis

**Liepsnosvaidis** – ginklas, išsviedžiantis degančio skysčio arba dujų arba skysčio su dujomis čiurkšlę, skirtą žudyti žmones,naikinti statinius, mašinas ir kitą kovos techniką.

Kariniai liepsnosvaidžiai šaudo degiaisiais skysčiais, o ne dujomis, kas užtikrina ilgą stabilią ir taiklią čiurkšlę, svarbią kariniame liepsnosvaidžių naudojime. Tuo tarpu civiliniai liepsnosvaidžiai (pvz., naudojami augalijos deginimui) naudoja suslėgtas degiąsias dujas, kas pigiau.

## Liepsnosvaidžių rūšys

* *lengvasis liepsnosvaidis* (kitaip dar *kuprininis liepsnosvaidis*; rus. *ранцевый огнемёт*) – vieno žmogaus valdomas ir nešiojamas liepsnosvaidis. Jo degusis mišinys būna balionuose (viename ar keliuose), kuriuos karys nešioja ant nugaros. Atskirame balione būna suspaustos dujos, panaudojamos degiajam mišiniui išsviesti. Kai kurie lengvieji liepsnosvaidžiai degųjį mišinį iššauna parako užtaisais. Balionuose būna 15-20 l degiojo skysčio, kurio užtenka 3-5 šūviams (pliūpsniams).
* *sunkusis pėstininkų liepsnosvaidis* (rus. *тяжёлый пехотный*) – liepsnosvaidis, sumontuotas ant lafeto (paprastai dviračio). Susideda iš trijų keičiamų balionų, kurie kiekvienas turi žiotis, parako sviedimo užtaisą, padegimo įtaisą, mechaninį arba elektrinį šovimo mechanizmą. Užtaisyto ginklo masė siekia 200 kg, vienu šūviu iššaunama apie 20 l padegamojo mišinio, svaidymo tolis ~200 m.
* *savaeigis liepsnosvaidis* – savaeigės bokštelyje sumontuotas liepsnosvaidis. Degiojo mišinio rezervuarai savaeigės viduje. Svaidymo tolis iki 180 m.
* *tanko liepsnosvaidis* – tanke montuojamas liepsnosvaidis, pagrindinis ar pagalbinis tanko ginklas. Degiojo mišinio rezervuarai gali būti tiek viduje, tiek ant tanko, tiek specialioje priekaboje.

## Liepsnosvaidžius primenantys ginklai

Tarybinėje – rusiškoje klasifikacijoje *liepsnosvaidžiais* vadinami ir šie ginklų tipai, kurie iš tikrųjų turėtų būti priskirti kitoms klasėms.

* *reaktyvinis liepsnosvaidis* (rus. *реактивный огнемёт*) – tai iš esmės reaktyvinis granatsvaidis, iššaunantis reaktyvinį sviedinį su degiojo mišinio ar termobariniu užtaisu.
* *savaeigis reaktyvinis liepsnosvaidis* – vikšrinė savaeigė, ginkluota salviniu reaktyviniu liepsnosvaidžiu. Tai savaeigė TOS-1 Buratinas.
* *liepsnosvaidinis fugasas* (rus. *огнеметный фугас*) – į žemę įkasamas nuotolinio valdymo vienkartinis liepsnosvaidis, mišinį iššaunantis parako užtaisu.

* Vokiečių kareivių treniruotė su liepsnosvaidžiais ties Sedanu (1917 m.)
* Amerikiečių liepsnosvaidininkas su lengvuoju liepsnosvaidžiu (1945 m., Ivo Džima)
* JAV jūros pėstininkų liepsnosvaidis tankas M67 Vietname 1968 m.
* JAV armijos lengvasis liepsnosvaidis M2A1-7

## Nuorodos

* Огнеметы: прошлое и будущее
* Огнеметные части
* Огнеметы[neveikianti nuoroda]

Nuotraukos:

* Огнемёты Второй Мировой войны (фото)
* Tarybinis sunkusis pėstininkų liepsnosvaidis TPO-50
# Transporto priemonių simuliacija

„Microsoft Flight Simulator“ akimirka.
**Transporto priemonių simuliacija** – simuliaciniai žaidimai, suteikiantys žaidėjui galimybę kuo realistiškiau valdyti įvairias transporto priemones. Šiuose simuliatoriuose naudojamos sausumos, vandens, oro, kosmoso ir kitos transporto priemonės. Pagrindinis tokių žaidimų tikslas yra kuo tiksliau ir sklandžiau valdyti transporto priemones. Dažnai tokie žaidimai stengiasi perteikti kuo realistiškesnę aplinką, kai kuriuose perteikiamos tokios savybės kaip kuro sąnaudos, padangų dėvėjimasis ir pan.

Pagrindinės transporto priemonių simuliacijų kategorijos yra traukinių, automobilių, erdvėlaivių, laivų, lėktuvų, tankų ir kitų kovinių mašinų valdymas.

Populiaresni transporto priemonių simuliacijų pavyzdžiai yra:

* „X-Plane“,
* „Microsoft Flight Simulator“,
* „FlightGear“,
* „Euro Truck Simulator“,
* „Euro Truck Simulator 2“,
* „American Truck Simulator“,
* „Kelyje 2“, „Trainz“ ir kiti.
# Panzerkampfwagen IV

300 PS"

| **Panzerkampfwagen IV** |
| --- |
|  |
| **Tipas** | vidutinis tankas |
| **Kūrėjas** | Krupp |
| **Šalis** |  Trečiasis Reichas |
| **Sukurta** | 1936 m. |
| **Gaminta** | 1942–1945 m. |
| **Gamintojas** | Krupp |
| **Pagaminta vienetų** | ~ 5 000 |
| **Naudota** | 1936–1945 m. |
| **Charakteristikos** |
| **Ekipažas** | 5 |
| **Masė (t)** | 25 |
| **Kovinė masė (t)** | 18,4..28,5 |
| **Ilgis (m)** | 7,02 m |
| **Plotis (m)** | 2,88 m |
| **Aukštis (m)** | 2,68 m |
|  |
| **Šarvo storis (mm)** | 10–80 mm |
| **Pagrindinis ginklas** | KwK 40 L/48 patranka |
| **Kalibras** | 75 mm |
| **Papildomi ginklai** | 2 × 7,92-mm MG 34 kulkosvaidžiai |
|  |
| **Važiuoklė (formulė)** |  |
| **Kelio prošvaisa** | 400 mm |
| **Variklis** | 12 cilindrų Maybach HL 120 TRM V12
300 PS |
| **Variklio galia (AJ, (kW))** | 300 (220) |
| **Kuras** |  |
| **Nuotolis plentu (km)** | 200 |
|  |
| **Važiavimo greitis (km/h)** | 42 |
| **Plaukimo greitis (km/h)** | - |
| **Įveik.sienelės aukštis (m)** | 0,6 |
| **Įveik.griovio plotis (m)** | 2,3 |
| **Įveik.įkalnė** | 30 |

PzKpfw IV Ausf. D JAV Armijos ginkluotės muziejuje
PzKpfw IV Ausf. H Samiūro tankų muziejuje
PzKpfw IV Ausf. J Suomijos tankų muziejuje
**Panzerkampfwagen IV** (sutrumpintai PzKpfw IV) – Vokietijos tankas, naudotas Antrajame pasauliniame kare.

1934 m. sausio 11 d. Vokietijos Sausumos kariuomenės ginkluotės departamentas (vok. *Heereswaffenamt*) pagal Heinco Guderiano paruoštas specifikacijas sukūrė pirmuosius planus tanko, kurio masė neviršytų 24 000 kg, o didžiausias greitis būtų 35 km/h. Šis tankas turėjo būti skirtas kovai su priešo pėstininkais, nors vėliau buvo pradėtas naudoti kovai su tankais.

Prototipus parengė Krupp, MAN AG ir Rheinmetall. Galų gale buvo pasirinktas Friedrich Krupp AG variantas. 1937 m. spalį buvo pagamintas pirmasis PzKpfw IV Ausf. A modelio tankas. Iš viso buvo pagaminti 8 523 PzKpfw IV.

Po Antrojo pasaulinio karo keletą trofėjinių PzKpfw IV iš TSRS, Čekoslovakijos ir Prancūzijos nusipirko Sirija. Jie buvo panaudoti per Šešių dienų karą.
# Šarvuotasis transporteris

Amerikiečių šarvuotasis transporteris *Stryker* atgabeno karius
Izraelio sunkusis šarvuotasis transporteris Achzarit
**Šarvuotasis transporteris** (kartais vadinamas sutrumpintai **šarvuotis**), paprastai lengvai šarvuota vikšrinė ar ratinė transporto priemonė, skirta karių ir krovinių pervežimui. Paprastai transporteriai nebūna skirti pačiam mūšiui, tačiau gali palyginus saugiau nuvežti karius į mūšio vietą. Šarvai saugo nuo kulkų ir skeveldrų. Iš esmės bet kuris prieštankinis ginklas transporterį įveikia labai lengvai.

Išimtis yra *sunkieji šarvuotieji transporteriai*, kurie yra perdaryti tankai be bokštelių. Jie turi tanko šarvuotumą, todėl mūšio lauke kur kas sunkiau sunaikinami. Sunkiojo šarvuotojo transporterio pavyzdys yra Izraelio *Achzarit*. Šie transporteriai yra perdaryti iš arabų atimti rusiški tankai T-54 ir T-55.

Paprastai transporteris varomas dyzeliniu varikliu. Kai kada galiai ir patikimumui padidinti montuojami du visiškai nepriklausomi (du starteriai, dvi aušinimo sistemos, dvi pavarų dėžės) varikliai, varantys skirtingas ašis.

Dauguma transporterių gali ir plaukti, nors audringesnėje jūroje greitai skęsta. Plaukimo greitis neviršija 3-6 kilometrų per valandą, reikalingos patogios vietos įvažiuoti ir išvažiuoti iš vandens. Prieš plaukdamas šarvuotis pakelia paprastai priekyje esantį apsaugos nuo nedidelių bangų skydą.

Net be kelio transporteris gali važiuoti 80 kilometrų per valandą ir greičiau. Jėgos stiprintuvų dėka ant plento šarvuotį valdyti ne sunkiau nei lengvąją mašiną. Tarybų Sąjungoje naudoti BMP serijos pėstininkų kovos mašinos neturėjo nei durų užrakto, nei užvedimo raktelio; variklis būdavo paleidžiamas paspaudus mygtuką.

Vikšrai paprastai padidina pravažumą, tačiau kalnuotose vietovėse jie praslysta per akmenis, todėl ten geriau tinka ratiniai šarvuočiai.

NATO šalyse labiausiai paplitęs transporteris yra JAV gamybos M113, kuris pradėtas naudoti dar XX a. šeštajame dešimtmetyje NATO šalyse bei JAV dabartinių ar buvusių sąjungininkų armijose.

Ratinio transporterio pavyzdžiu galėtų būti Vokietijos kariuomenės „Fuchs“ šarvuotis.

Transporteriai ir ypač pėstininkų kovos mašinos pakeitė kai kur anksčiau naudotą daug pavojingesnę tankų desanto taktiką.
# Panzerkampfwagen III

PzKpfw III Ausf. H Tankų muziejuje Samiūre
PzKpfw III Ausf. M Vokietijos tankų muziejuje Miunsteryje
**Panzerkampfwagen III** (sutrumpintai PzKpfw III) – Vokietijos tankas, naudotas Antrajame pasauliniame kare.

1934 m. sausio 11 d. Vokietijos Sausumos kariuomenės ginkluotės departamentas (vok. *Heereswaffenamt*) pagal Heinco Guderiano paruoštas specifikacijas sukūrė pirmuosius planus tanko, kurio masė neviršytų 24 000 kg, o didžiausias greitis būtų 35 km/h. Šis tankas turėjo būti pagrindinis Vokietijos tankų divizijų tankas, skirtas kovai su priešo tankais.

Prototipus parengė Daimler-Benz, Friedrich Krupp AG, MAN AG ir Rheinmetall. Galų gale buvo pasirinktas Daimler-Benz variantas. 1937 m. gegužę buvo pagamintas pirmasis PzKpfw III Ausf. A modelio tankas. Masinė gamyba (jau modelio PzKpfw III Ausf. F) pradėta 1939 m.

1943 m. Panzerkampfwagen III gamyba buvo nutraukta, bet važiuoklė buvo naudojama kitoms mašinoms.
# Žaidimo modifikacija

**Žaidimo modifikacija** arba **modas** – tam tikri pakeitimai kompiuterinio žaidimo programinės įrangos kode, siekiant priversti žaidimą veikti kitokiu būdu nei buvo numatyta originalioje versijoje. Žaidimų modifikacijas paprastai kuria žaidimų žaidėjai ar gerbėjai.

## Aprašymas

Tokie pakeitimai gali būti daromi bet kurio žanro žaidimui, bet modifikacijos populiariausios pirmojo asmens šaudyklių, vaidmenų žaidimų ir realaus laiko strateginių žaidimų tarpe. Modus kuria tiek plačioji visuomenė, tiek žaidimų kūrėjai. Tam tikra prasme modai gali būti laikomi visiškai naujais žaidimas, tačiau jie nėra savarankiškai veikianti programinė įranga ir, norint juos paleisti, reikalauja iš naudotojo turėti įdiegtą originalią versiją.

Modifikacijų būną įvairių tipų: nauji daiktai, ginklai, veikėjai, priešai, modeliai, tekstūros, lygiai, siužeto linijos, muzika, pinigai, šarvai, gyvybių skaitiklis ir žaidimo režimai. Jie gali būti vieno žaidėjo arba kelių žaidėjų režimo pobūdžio. Modai, kurie žaidimui prideda naujo turinio, paprastai vadinami daliniais perdirbiniais, tuo tarpu modai, kuriais iš esmės sukuriamas naujas žaidimas, – visiškais perdirbiniais, o tie modai, kurie ištaiso klaidas, – neoficialiais pataisymų paketais.

Žaidimai, skirti PC platformai, dažnai projektuojami taip, kad būtų galima daryti pakeitimus kode be didelių sunkumų. Tokios modifikacijos suteikia papildomą peržaidimo vertę ir susidomėjimą. Internetas, suteikdamas daug sąnaudų nereikalaujančią terpę, skatina modifikacijų kūrimą ir platinimą, tad modifikacijos tapo svarbiais kai kurių žaidimų komercinės sėkmės veiksniais. Tokie žaidimų kūrėjai kaip „id Software“, „Valve Software“, „Mojang“, „Re-Logic“, „Bethesda Softworks“, „Firaxis“, „Crytek“, „Creative Assembly“ ir „Epic Games“ teikia plataus spektro kūrimo įrankius ir dokumentaciją, tokiu būdu padėdami modų kūrėjams ir bandydami sėkmingai pasinaudoti galima sėkme, kurios sulaukė populiarusis „Counter-Strike“, sukurtas „Half-Life“ pagrindu.

Siekiant atskirti žaidimų modifikacijas nuo originalo, pastarajam naudojamas terminas *vanilla*.

## Žymesni modai

Žemiau pateikta keletas žaidimų modifikacijų, kurios iš esmės tapo atskirais, nuo originalo atsiejamais kūriniais:

* „Team Fortress“ – „Quake 2“ kelių žaidėjų režimo modifikacija;
* „Urban Terror“ – „Quake 3 Arena“ modifikacija;
* „Defense of the Ancients“ – „Warcraft 3“ modifikacija;
* „Counter-Strike“ – „Half-Life“ modifikacija, tapo atskiru komerciniu produktu;
* „Garry's Mod“ – „Half-Life 2“ sandbox tipo modifikacija;
* „DayZ“ – „ArmA II“ modifikacija.

## Šaltiniai
# Parsisiunčiamo turinio paketas

**Parsisiunčiamo turinio paketas** (angl. *downloadable content*; **DLC**) – papildomas turinys, sukurtas jau išleistam kompiuteriniam žaidimui. Toks papildymas platinamas internetu paties žaidimo oficialaus leidėjo arba trečiosios šalies kūrėjų. Parsisiunčiamo turinio paketų būna kelių tipų, nuo estetinių pakeitimų iki naujų išplėstinių siužeto linijų, panašiai kaip ir žaidimo papildyme. Taigi DLC gali pridėti naujų žaidimo režimų, daiktų, lygių, iššūkių ar kitų funkcijų pilnai užbaigtam ir jau išleistam žaidimui.

DLC paketai plačiai paplito XXI a., ypač daugėjant šeštosios kartos kompiuterinių žaidimų konsolių, turinčių prieigą prie interneto, skaičiui. Specialiojo leidimo arba Game of the Year versijų žaidimų pakuotės paprastai apima ir jau išleistus DLC paketus.

Nuo tada, kai „Facebook“ išpopuliarino mikrotransakcijų verslo modelį, kai kurie žaidimų pramonės žurnalistai ėmė kritikuoti parsisiunčiamo turinio paketų platinimą, mat neretai jie yra per brangūs ir skatina kūrėjus pašalinti tam tikrus elementus iš pradinių žaidimų leidimų.

## Taip pat skaitykite

* Žaidimo papildymas
* Cloud gaming

## Išnašos
# Vakarų frontas (Pirmasis pasaulinis karas)

| Vakarų frontas |
| --- |
| Priklauso: I pasaulinio karo dalis |
|  Britų okupuoti vokiečių įtvirtinimai Vakarų fronte |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Data | 1914 m. rugpjūčio 3 d. – 1918 m. lapkričio 11 d. (ugnies nutraukimas) |
| Vieta | Belgija, Liuksemburgas, Prancūzija, |
| Rezultatas | Sąjungininkų pergalė; Vokietijos žlugimas; Versalio sutarties pasirašymas |

 |
| Konflikto šalys |
| **Sąjungininkai**  Prancūzija  Britų imperija
* Australija
* Kanada
* Britų Indija
* Niufaundlandas
* Naujoji Zelandija
* Pietų Afrika
* Pietų Rodezija

 Rusijos imperija
 Italija
 JAV
 Belgija
 Portugalija
 Tailandas  | **Centrinių valstybių sąjunga**  Vokietijos imperija  Austrija-Vengrija |
| Vadovai ir kariniai vadai |
|  Ferdinandas Fošas |  Helmuth von Moltke  Erich von Falkenhayn  Paul von Hindenburg  Erich Ludendorff  Wilhelm Groener |
| Nuostoliai |
| **Žuvusių, sužeistų ar dingusių** 7 947 000 | **Žuvusių, sužeistų ar dingusių** 5 603 000 |

**Vakarų frontas** – vienas Pirmojo pasaulinio karo kovos frontų, buvo pradėtas 1914 m. rugpjūčio 3 d. Jis apėmė Belgijos, Liuksemburgo, šiaurės rytines Prancūzijos bei Elzaso-Lotaringijos teritorijas. Ši kovos linija tiesėsi nuo Šiaurės jūros iki pat Šveicarijos. Ji liko nepakitusi iki pat karo pabaigos.

Nuo 1915 iki 1917 m. šiame fronte buvo mestos įvairaus masto pajėgos, tačiau nei vienai pusei nepavyko įgauti didesnio pranašumo ar pergalės. Vienos didžiausių kovų Vakarų fronte pagal žūčių skaičių buvo Verdeno mūšis (700 000 žūčių), Somos mūšis (daugiau nei vienas milijonas žūčių) ir Pašendeilo mūšis (487 000 žūčių).

Siekiant pasiekti pergalę bet kokiais būdais, Vakarų fronte buvo panaudotos naujosios karo technologijos – cheminis ginklas, tankai ir lėktuvai.

Europa 1916 m.
Brest-Litovsko taikos sutartimi 1918 m. buvo pasiekta taika Rytų fronte. Taikos Vakarų fronto pusėje teko laukti dar metus – 1919 m. birželio 28 d. Versalyje buvo pasirašyta Versalio sutartis. Ja oficialiai baigtos kovo ne tik Vakarų fronte, tačiau ir baigėsi I pasaulinis karas. Pergalę šventė Sąjungininkų pusė. Tuo tarpu Vokietijos imperija iširo – Prancūzija gavo Elzasą ir Lotaringiją 1870 metų sienose, Belgija – Malmedi, Morene ir Eupenio apskritis, Lenkija – Poznanės provinciją, beveik visą Vakarų Prūsiją, Pomeranijos dalį su išėjimu į Baltijos jūrą. Dancigas paskelbtas nepriklausomu „laisvu miestu“, saugomu Tautų Sąjungos.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Edmonds, J. E. (1991) [1948]. *Military Operations France and Belgium, 1917: 7 June – 10 November. Messines and Third Ypres (Passchendaele)*. History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. II t. Nashville, TN: Imperial War Museum and Battery Press. ISBN 978-0-89839-166-4.
* Liddle, P. H. (1997). *Passchendaele in Perspective: The Third Battle of Ypres*. Barnsley: Pen & Sword. ISBN 978-0-85052-588-5.