Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Pistoletas kulkosvaidis

Heckler & Koch MP5 (Vokietija)
**Pistoletas-kulkosvaidis** – automatinis ginklas, šaudantis pistoletų šoviniais.

## Istorija

Pirmieji *pistoletai - kulkosvaidžiai* buvo sukurti XX a. pradžioje, o po Žiemos karo tarp Tarybų Sąjungos ir Suomijos tapo viena iš pagrindinių pėstininkų ginklų rūšių. 5-ajame – 6-ajame dešimtmečiuose daugumoje šalių *pistoletus - kulkosvaidžius* pakeitė automatai.

Kai kurie sudėtingesni *pistoletų - kulkosvaidžių* modeliai naudojami desantiniuose, specialiosios paskirties daliniuose bei policijoje. Pavyzdžiui, vienas iš populiarių pistoletų-kulkosvaidžių Heckler & Koch MP5 – standartinis Lietuvos policijos rinktinės Aras ginklas.

## Privalumai

* Didelė šaudymo sparta (600-1200 šūvių per minutę);
* Geras taiklumas šaudant serijomis (dėl mažos šūvio galios);

## Trūkumai

* Menka šūvio galia (dėl pistoletinio šovinio);
* Trumpas šaudymo nuotolis (dažniausiai – iki 100 m).
# Sovietinė armija

| Sovietinė armija |
| --- |
|  Sovietinės armijos vėliava |
| Veikimo laikas | 1946 m. – 1991 m. |
| Valstybė |  Sovietų Sąjunga |
| Rūšis | Sausumos kariuomenė |
| Mūšiai | Vengrijos revoliucija (1956) Kinijos-Tarybų Sąjungos pasienio konfliktas Afganistano karas (1979–1989) Rugpjūčio pučas |

SSRS pėstininkų kovos mašinos Plungėje 1991 m. sausio 10 d.
Sovietinės armijos kareiviai Afganistane
**Sovietinė armija** (**SA**, rus. *Советская Армия*) – dalies SSRS ginkluotųjų pajėgų pavadinimas 1946–1991 m.

Sovietinė armija suiro kartu su SSRS. Didžioji dalis tuo metu išlikusios Sovietinės armijos tapo Rusijos ginkluotosiomis pajėgomis. Sovietinė armija buvo ne visos SSRS ginkluotosios pajėgos, o sausumos kariuomenė.

Šnekamoje kalboje Sovietine armija nevadindavo SSRS karinio jūrų laivyno ir karinių oro pajėgų, bet jai priskirdavo Oro gynybos kariuomenę, strateginę raketinę kariuomenę. Taip pat ne tik Gynybos ministerijai pavaldžias kariuomenės rūšis:

* Vidaus reikalų kariuomenę – pavaldi SSRS Vidaus reikalų ministerijai
* Pasienio kariuomenę – pavaldi Valstybės saugumo komitetui (KGB)

## Istorija

Raudonosios armijos pervadinimas į Sovietinę armiją sutapo su masine demobilizacija po Antrojo pasaulinio karo. 1946–1948 m. SSRS ginkluotosios pajėgos buvo sumažintos nuo 11,3 mln. iki 2,8 mln. Demobilizacijos organizavimui optimizuoti laikinai buvo įkurtos 33 karinės apygardos.

Šaltojo karo metais ginkluotųjų pajėgų dydis pagal vakarų vertinimus kito nuo 2,8 iki 5,3 mln. žmonių. Iki 1967 m. tarnyba Sovietinėje armijoje truko 3 metus, vėliau – 2 metus.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje iš Rytų Europos išvijusi vokiečių kariuomenę, SSRS kariuomenė daugelyje šalių pasiliko savo kainėse bazėse, kuri turėjo palaikyti socialistinių šalių vyriausybių stabilumą ir būti atsvaru NATO kariuomenėms.

Užsienyje buvo nemažai SSRS kariuomenės:

* VDR – sovietinės kariuomenės grupė Vokietijoje (iki 338 tūkst. karių)
* Lenkija – Šiaurinė sovietinės kariuomenės grupė
* Rumunija ir Vengrija – Pietinė sovietinės kariuomenės grupė (viena oro armija, dvi tankų armijos, dvi šaulių divizijos)
* Kuba
* Mongolija

Vėliau SSRS teritorija buvo padalinta į 15 karinių apygardų. 1969 m. buvo įkurta 16-oji apygarda – Vidurinės Azijos karinė apygarda. Tai buvo susiję su įtemptais santykiais Kinijos-SSRS pasienyje.

## Nuorodos
# Vermachtas

| Vermachtas *Wehrmacht* |
| --- |
|  Sausumos kariuomenės ir laivyno vėliava (1938–1945) |
| Įkurtos | 1935 m. kovo 16 d. |
| Išformuotos | 1945 m. rugsėjo 20 d. |
| Pajėgų rūšys |  Vokietijos armija  Kriegsmarine  Liuftvafė |
| Štabo būstinė | Maybach II, Viunsdorfas |
| Vadovybė |
| Vyriausiasis kariuomenės vadas | Adolfas Hitleris |
| Karo ministras | Werner von Blomberg |
| Vyriausiosios Vermachto vadovybės viršininkas | Wilhelm Keitel |
| Žmogiškieji resursai |
| Amžius | 18–45 |
| Privalomoji tarnyba (šauktiniai) | 1–2 m. |
| Tinkamų karinei tarnybai | 700 000, amžiaus  15–49  (1935) |
| Aktyvus personalas | 18 000 000 (iš viso tarnavo) |
| Finansinės išlaidos |
| Biudžetas | 19 mlrd. ℛℳ (1939) 89 mlrd. ℛℳ (1944) |
| Proc. nuo BVP | 25 % (1939) 75 % (1944) |
| Karinė pramonė |
| Užsienio tiekėjai | Vengrijos karalystė Antroji Ispanijos Respublika Šveicarija |
| Eksporto vertė | 245 mln. ℛℳ (1939) |
| Susiję straipsniai |
| Istorija | Vokietijos istorija Antrojo pasaulinio karo metais |
| Kariniai laipsniai | Vermachto kariniai laipsniai |
|

---

 Vermachto emblema (1935–1945) |

Simbolis kareivių šalmams (1942)
**Vermachtas** (vok. *Wehrmacht*) – nacistinės Vokietijos ginkluotųjų pajėgų pavadinimas 1935–1945 m. Antrojo pasaulinio karo metu vermachtą sudarė sausumos kariuomenė (*Heer*), karinės oro pajėgos (*Luftwaffe*) ir karinis jūrų laivynas (*Kriegsmarine*). Kai kuriais atvejais vermachtui buvo pavaldi ir *Waffen-SS*.

## Vermachto įkūrimas

Iki Vermachto įkūrimo 1935 m. Vokietijos kariuomenė buvo vadinama reichsveru (vok. *Reichswehr*). Pagal Versalio taikos sutartį, Vokietijos armija negalėjo būti didesnė nei 100 000 karių. Bet 1935 m. kovo 16 d. Vokietijoje įvesta karo prievolė, o tų pačių metų spalio 15 d. atidaryta Reicho karo akademija ir Vokietijos armija buvo pervadinta į vermachtą.

## Vadovybė

Iki 1938 m. Vermachtas buvo pavaldus Reicho karo ministerijai. Tačiau po Fričo-Blombergo skandalo 1938 m. vasario 4 d. ši ministerija buvo panaikinta, o vietoj jos įkurta Vyriausioji vermachto vadovybė - (OKW - vok. *Oberkommando der Wehrmacht*). Nuo to laiko pastarajai buvo nominaliai pavaldžios ginkluotųjų pajėgų rūšių vadovybės: Sausumos pajėgų vyriausioji vadovybė (OKH - vok. *Oberkommando des Heeres*), Karo laivyno vyriausioji vadovybė (OKM - vok. *Oberkommando der Marine*) ir Karo aviacijos vyriausioji vadovybė (OKL - vok. *Oberkommando der Luftwaffe*). Bet faktiškai ginkluotųjų pajėgų rūšys veikė beveik nepriklausomai.

## Nuorodos

* Vokietijos istorijos muziejus apie Vermachtą
* Vaizdo medžiaga apie Vermachtą Archyvuota kopija 2011-05-14 iš Wayback Machine projekto. (Vokietijos televizija ZDF)
# Artilerija

XVI-XVII a. ATR
 kariuomenės pabūklas su Lietuvos Vyčiu ir Lenkijos Ereliu.
**Artilerija** – artilerijos pabūklų (aparatai, svaidantys į tolį sviedinius, minas, akmenis ar panašius santykinai didelius objektus, darančius žalą priešui) visuma ir/arba kariuomenės rūšis, kurios pagrindinis ginklas yra artilerijos pabūklai.

Prie artilerijos paprastai nėra priskiriami tankai.

Artilerija skirstoma į keletą rūšių:

* Lauko artilerija
	+ Patrankos
	+ Haubicos
	+ Minosvaidžiai
* Apgulties artilerija
	+ Katapultos
	+ Balistos
* Tvirtovių artilerija
* Savaeigė artilerija
* Laivų artilerija – artilerija, naudojama karo laivuose.
* Kranto artilerija
* Priešlėktuvinė artilerija – artilerija, naudojama priešlėktuvinėje gynyboje.

## Galerija

Karo laivo pabūklo veikimas
* Jungtinės Karalystės artilerija Somos mūšyje 1916 m.
* JAV haubica M109A6 „Paladin“
* BM-13 „Katiuša“ ir BM-21 „Grad“
# Savitaisis šautuvas

JAV savitaisis šautuvas *M1 Garand*.
**Savitaisis šautuvas** (angl. *semi-automatic rifle, self-loading rifle, auto-loading rifle*) – šautuvas, kuris paspaudus nuleistuką iššauna ir, naudodamas parako dujų energiją, pats užsitaiso ir pasiruošia sekančiam šūviui. Dar sykį nuspaudus nuleistuką šautuvas vėl iššauna.

Savitaisis šautuvas užsitaisymui (iššautos tūtelės išmetimui, naujo šovinio įstūmimui į šovinio lizdą, kovinės spyruoklės suspaudimui) naudoja parako dujų plėtimosi, vamzdžio judesio pirmyn dėl kulkos trinties į vamzdžio sieneles (angl. *blowforward*), tūtelės judesio atgal (angl. *blowback*) ar spynos judesio atgal (angl. *recoil*) energiją.

Savitaisiai šautuvai keitė rankinio pertaisymo šautuvus, kurie užtaisomi ranka traukiant spynos rankenėlę ar atlenkiant svirtį. Savitaisių šautuvų atsiradimas gerokai padidino šaudymo spartą.

* TSRS šautuvas SVT-38
* Švedijos šautuvas*Ag m/42*
* TSRS karabinas SKS
* Egipto šautuvas *Hakim*
* Čekoslovakijos šautuvas *Vz. 52*
* TSRS snaiperinis šautuvas SVD
* JAV prieštechnikinis šautuvas *Barrett M82*
# Barikada

Barikada Varšuvoje sukilimo metu (1944 m.)
Barikados iš grindinio akmenų Paryžiuje (1871 m.), Paryžiaus Komunos metu.
Paveikslas *Gatvės kautynės Rue Soufflot gatvėje Paryžiuje 1848 m. birželio 25 d.*
**Barikada** (angl. *barricade*, iš pranc. *barrique* 'statinė') – fortifikacinė užtvara, sudaryta iš parankinių medžiagų, pertverianti kelią, gatvę, tiltą, tarpeklį ar koridorių. Barikados statomos iš įvairių medžiagų, kurios pasitaiko netoliese – iš statinių, dėžių, betoninių blokų, transporto priemonių (automobilių, šarvuočių, vežimų ir pan.) ir jų dalių, medžių, baldų ir t. t. Barikados įrengiamos sukilimų, ginkluotų konfliktų metu. Barikadomis stabdomas priešininko judėjimas, priešininkas gali būti nukreipiamas norima kryptimi. Už barikadų gali būti įrengiamos šaulių pozicijos.

Dabar barikadas paprastai sušaudo savaeige artilerija ar tankais, nes atakuojant ginamas barikadas pėstininkais gali būti patiriami dideli gyvosios jėgos nuostoliai. Neturint artilerijos barikadas atakuojantys pėstininkai stengiasi užimti pastatus barikados šonuose, kad būtų galima apšaudyti už jos įsitvirtinusius priešininkus.

## Kitokios užtvaros

Žodžiu angl. *barricade* vadinamos ir laikinosios eismo užtvaros (angl. *traffic barricade*), kuriomis atitveriami saugomi ar pavojingi plotai. Tokios užtvaros gali būti sudėtos iš betoninių blokų, kurie sulaiko net bandančius prasiveržti automobilius. Juostos ant eismo užtvarų tvorelių būna įstrižos ir leidžiasi žemyn ta kryptimi, kur nukreipiamas eismas.

* Barikada Paryžiaus gatvėje (1940 m. gegužė)
* Barikada Alžyre (Alžyro nepriklausomybės karas, 1960 m.)
* Barikada Rygoje, prie Latvijos parlamento (1991 m.)

## Nuorodos