Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Saulėgrįža

Vasaros saulėgrįžos saulėtekis virš Stounhendžo
**Saulėgrįža** (ankstesnėje literatūroje galima rasti pavadinimą *solsticija*) tai laiko momentai žiemą ir vasarą, kai Saulė, slinkdama ekliptika, atsiduria taškuose, labiausiai nutolusiuose nuo dangaus pusiaujo. Nuo jų Saulė pradeda *grįžti* atgal (artėti prie dangaus pusiaujo).

Saulėgrįžos taškai danguje yra nutolę per 90 laipsnių nuo lygiadienio taškų. Vasaros saulėgrįžos momentu (žymimas Vėžio ženklu) Saulė yra šiauriniame dangaus pusrutulyje (dangaus pusiaujo atžvilgiu), žiemos saulėgrįžos taške (žymimas Ožiaragio ženklu) Saulė yra pietiniame dangaus pusrutulyje.
Saulėgrįžų taškai žymimi tais pat ženklais, kuriuose jie buvo prieš 2000 metų. Dabar vasaros saulėgrįžos taškas yra Tauro žvaigždyne, o žiemos saulėgrįžos taškas – Šaulio žvaigždyne.

Šiaurinio pusrutulio gyventojams vasaros saulėgrįža (birželio 22 d.) yra astronominės vasaros pradžia (Saulės kelias virš horizonto būna ilgiausias, taigi diena ilgiausia, naktis trumpiausia), o žiemos saulėgrįža (gruodžio 22 d.) – astronominės žiemos pradžia (naktis ilgiausia, diena trumpiausia). Pietų pusrutulio gyventojamas – atvirkščiai, birželio 22 d. naktis būna ilgiausia, o diena trumpiausia.

* **Vasaros saulėgrįža** būna birželio 22 arba birželio 21 dieną (šventė – Rasos šventė).
* **Žiemos saulėgrįža** būna gruodžio 22 arba gruodžio 21 dieną (šventė – Kūčios).

Saulė Vilniuje per vasaros saulėgrįžą vidurdienį būna maždaug 59°, per žiemos saulėgrįžą – 12° aukštyje.

## Šaltiniai
# Valstybės vadovas

Baltijos šalių valstybės vadovų (iš kairės į dešinę – Estijos prezidentė Kersti Kaljulaid, Latvijos prezidentas Raimondas Vėjuonis, Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė) susitikimas su JAV viceprezidentu Maiku Pensu (dešinėje) 2017 m. liepos 31 d.
**Valstybės vadovas** (šnek. *valstybės galva*) – aukščiausiasis valstybės pareigūnas. Reprezentuoja valstybę valstybės viduje ir užsienyje. Pagal (diplomatinį) protokolą eina pirmoje vietoje.

Valstybės vadovas gali būti monarchas arba prezidentas.

## Išnašos
# Alkilhalidai

Vienas iš alkilhalidų – tetrafluoretanas verda kambario temperatūroje
**Alkilhalidai** dar žinomi kaip **halogenalkanai** – organiniai junginiai, sudaryti iš alkano su vienu ar daugiau vandenilio atomų, pakeistų į halogeno atomus. Dauguma tokių junginių turi neigiamų efektų aplinkai, ardo ozono sluoksnį, todėl pastaruoju metu tokių junginių gamybą stengiamasi mažinti, juos pakeisti kitais junginiais.

## Polimeriniai halogeninti dariniai

Chlorintus ar fluorintus alkenus galima polimerizuoti ir taip gauti daug naudingų plastikų, tokių kaip PVC, PTFE.

## Istorija

Anglies tetracloridas ilgą laiką buvo ir dar tebėra naudojamas gesintuvams užpildyti.

Nuo 1928 metų halogeninti dariniai pradėti naudoti šaldytuvuose ir pakeitė nuodingą amoniaką ir sieros dioksidą. Dabar tokio panaudojimo atsisakoma.

## Sintezė

### Iš alkanų

Alkanai reguoja su halogenais, sudarydami halogenalkanus. Tai grandininė, radikalinė reakcija, vykstanti trimis stadijomis:

1: X2 → 2 X**·**
2: X**·** + R-H → R**·** + HX
3: R**·** + X2 → R-X + X**·**
Tai nėra efektyvus kelias, kadangi paprastai galima tokia eiga:

2: X**·** + RX-H → RX**·** + HX
3: RX**·** + X2 → RX2 + X**·**
taip gaunamas mišinys.

### Iš alkenų alilinio brominimo metodu

Alkenas reguoja su NBS tetrachlormetanu. Halogenas prisijungia į alilinę padėtį. Susidaro halogenalkenas.

### Iš alkenų, prisijungiant HBr ar HCl

Alkenai reguoja su HCl ir HBr ir juos prisijungia. Prisijungimas vyksta pagal Makornikovo taisyklę. Susidaro halogenalkanų mišinys. Vienas produktas vyrauja.

### Iš alkoholių

1) Pirminių ir antrinių alkoholių redukcija su PBr3 eteryje. Taip -OH grupę pakeičia bromas.

2) Pirminių ir antrinių alkoholių reakcija su SOCl2. Taip -OH grupę pakeičia chloras.

3) Reakcija su HX (X = halogenas). Taip -OH grup3 pakeičia halogenas. Su tretiniais alkoholiais tokia reakcija vyksta geriausiai.

## Savybės

1) Grinjaro reagentų susidarymas:

R-X + Mg(eteryje) → R-Mg-X
2) Gilmano reagentų susidarymas:

1: R-X + 2Li(pentane) → R-Li + LiX
2: 2R-Li + CuI → [R-Cu-R]-Li+ + LiI
3) Viurco reakcija
2R-X + 2Na → R-R + 2NaX

4) Organometalinių junginių kopuliavimo reakcija:

[R-Cu-R]-Li+ + R'-X(eteryje) → R-R' + R-Cu + LiX
5)Pavertimas alkanais:

1: R-X + Mg(eteryje) → R-Mg-X
2: R-Mg-X + H+ → R-H + HOMgX
# Plazma

*Šis straipsnis apie plazmos sąvoką fizikoje. Apie skystąją kraujo dalį skaitykite straipsnyje Kraujo plazma.*
Plazminė lempa
**Plazma** – iš dalies arba visiškai jonizuotos dujos, kurių teigiamųjų ir neigiamųjų krūvių tankis praktiškai vienodas. Visiškai jonizuotoje plazmoje nėra nei molekulių, nei neutralių atomų, todėl plazmą sudaro teigiami jonai, neigiami jonai ir laisvieji elektronai. Norint, kad plazma išsilaikytų tokiame būvyje, ją nuolat turi veikti elektrinio arba magnetinio lauko jėgos, kad elektronai, teigiamieji jonai ir neigiamieji jonai nesąveikautų tarpusavyje.

Kai temperatūra labai žema, artima absoliučiajam nuliui, visos medžiagos yra kietos. Šildomos kietosios medžiagos virsta skystomis, o paskui ir dujomis.

Kai temperatūra gana aukšta susiduriant labai greitai judantiems atomams arba molekulėms, prasideda dujų jonizacija. Atsiranda nauja medžiagos būsena – *plazma*. Vadinasi, plazma yra elektriškai neutrali sistema. Atsižvelgiant į sąlygas, plazmos jonizacijos laipsnis, t. y. jonizuotų atomų skaičius ir jų viso skaičiaus santykis gali būti skirtingas.

Dujų jonizaciją ir plazmos susidarymą gali sukelti ne tik kaitinimas, bet ir įvairių rūšių spinduliavimas arba dujų atomų bombardavimas greitomis elektringosiomis dalelėmis. Tada gaunama vadinamoji *žemos temperatūros plazma*.

## Šaltiniai
# Kepenų cirozė

**Kepenų cirozė** – lėtinė kepenų liga, kuriai būdingas normalios kepenų skiltelių struktūros suardymas – susidarant mazgams regeneratams ir jungiamojo audinio pertvaroms.

Pagrindinės kepenų cirozės priežastys yra ilgalaikis piktnaudžiavimas alkoholiu, lėtinis hepatitas B ir hepatitas C. Sergant šia liga, kepenys sukietėja, jose veša jungiamasis audinys, kepenų ląstelės ima irti joms regeneruojant susidaro mazgai, suardoma normali kepenų struktūra ir kepenys negali vykdyti savo funkcijų.

Mikroskopinis kepenų audinio preparatas, dažytas Mallory trichromo dažais. Preaparate matome suardytą normalią skiltelių struktūrą, mėlynai besidažančias jungiamojo audinio pertvaras supančias regeneracinius mazgus – kepenų cirozė
## Etiologija

Kepenų cirozės priežastis galima suskirstyti į tris grupes:

* Presinusoidinės kepenų cirozės priežastys:
	+ Šistosomozė
	+ Pirminės vartų venos hipertenzija.
* Sinusoidinės (parenchiminės) kepenų cirozės priežastys:
	+ Toksinai ir medikamentai: ilgalaikis piktnaudžiavimas alkoholiu, medikamentai (pvz. metotreksatas, amiodaronas).
	+ Infekcijos – lėtinis hepatitas B, C; įgimtas sifilis, bruceliozė.
	+ Autoimuninės ligos – autoimuninis hepatitas.
	+ Metabolinės ligos – Vilsono liga sutrinka vario gaunamo su maistu šalinimas iš organizmo; hemochromatozė – geležies pertekliaus organizme sukelta liga; alfa 1 antitripsino deficitas.
	+ Tulžies latakų pažeidimas ir obstrukcija – pirminė biliarinė cirozė, pirminis sklerozuojantis cholangitas, cistinė fibrozė, tulžies latakų cistos, struktūros, kasos galvos navikai ir tulžies latakų navikai.
	+ Nealkoholinis steatohepatitas
	+ Kriptogeninė (nerandama priežastis)
* Posinusoidinės kepenų cirozės priežastys
	+ Lėtinis dešiniojo skilvelio nepakankamumas
	+ Budd Chiari sindromo (kepenų venų trombozė).

## Simptomai

Netenkama apetito, padidėja pilvas, jaučiamas skausmas dešiniajame šone ir bendras silpnumas. Ankstyvosiomis ligos stadijomis simptomų gali nebūti.

## Išnašos
# Ekotonas

Ekotonas (tarp miško ir pievos)
**Ekotonas** – pereinamoji įvairaus pločio augalijos juosta tarp dviejų augalų bendrijų, kurios negalima priskirti nei vienai iš jų. Ekotonas apima tarpines sritis tarp biomų bei ekoregionų, augalijos zonų. Gamtoje vyrauja konvergentiniai ekotonai, kurie pasižymi didesne rūšių įvairove nei gretimos augalų bendrijos. Antropogeninėje aplinkoje susidarantys ekotonai yra divergentiniai ir čia rūšių įvairovė mažesnė nei gretimose bendrijose.

Lietuva yra mišriųjų miškų tarpinėje srityje (geografiniame ekotone) tarp Šiaurės pusrutulio borealinių spygliuočių miškų (taigos) zonos iš šiaurės ir Vidurio Europos plačialapių miškų zonos. Todėl Lietuvoje mišriuosiuose miškuose borealiniai floros elementai (pvz., paprastoji eglė, paprastasis kiškiakopūstis), ir nemoraliniai floros elementai (pvz., paprastasis ąžuolas, geltonžiedis šalmutis) gali augti kartu.

Iškiriami keturi ekotono tipai:

* Natūralūs, sąlyginai pastovūs (miško, ežero)
* Pastovūs antropogeniniai (dirbamo lauko)
* Natūralūs, sukcesiniai (dėl gaisro, vėjo)
* Antropogeniniai, sukcesiniai (kirtaviečių)

## Ekotonų funkcijos

* Barjerinė – tai įtampos zona, kuri sumažina erozijos, defliacijos, tiesioginio užteršimo pavojų
* Akumuliacinė – pernešamos medžiagos gali kauptis arba būti išneštos už sistemos ribų
* Stabilumo – palaiko gretimų buveinių mikroklimatą
* Gamtinės įvairovės didinimo – įvairina homogenišką kraštovaizdį ir kuria naujas nišas biotai, čia gali susidaryti naujos vidurūšinės formos.

## Šaltiniai
# Žievė

Suskeldėjusi beržo žievė – tošis
**Žievė** – paviršinis stiebo sluoksnis iki brazdo. Pavasarį žievė lengvai lupasi, nes brazdas yra vandeningas ir plonomis sienelėmis. Žievę lupant brazdas suardomas – žievė plyšta per brazdo vidurį. Žievė turi tris sluoksnius: dengiamąjį audinį, pirminę žievę ir antrinę žievę.

* Pirminė žievė formuojasi iš augimo kūgelio paviršinio sluoksnio.
* Antrinė žievė – tai karniena, kurios didesnę dalį medžių žievės sudaro brazdo į lauko pusę pagamintas audinys. Karnienoje yra rėtiniai indai, lydimosios ląstelės ir karnienos parenchima. Kai kuriose karnienos parenchimos ląstelėse yra kalcio oksalato kristalų. Be to, karnienoje yra ramstinio **sklerenchimos** audinio, kurio storasienės ląstelės – **plaušai** ir **sklereidės** – apsaugo gležnus indus nuo suspaudimo.

Senų medžių žievės paviršius būna suskeldėjęs, suaižėjęs, pamažu nusilukštena. Tas paviršinis sluoksnis vadinamas **žiauberimi**. Jis susidaro iš kamštinio audinio ląstelių. Žiauberis gali būti įvairios struktūros: žiedinė, žvyninė, juostinė. Žiauberis apsaugo medį nuo išdžiūvimo, žiemą nuo šalčio, pavasarį nuo kaitrios saulės, o kilus gaisrui ir nuo ugnies karščio. Dar neturintys žiauberies medžiai yra daug jautresni staigiems temperatūros svyravimams. Be to, žiauberis taip pat apsaugo medžius nuo elnių, briedžių, kiškių ir kitų gyvūnų, graužiančių žievę. Karčiosios medžiagos ir sausas nemaistingas žiauberies sluoksnis iš dalies apsaugo medžius nuo ligų sukėlėjų – patogeninių bakterijų ir grybų. Žiauberyje gausu kalcio oksalato kristalų ir kitų asimiliacijai netinkamų medžiagų.

## Susiję straipsniai

* Žievės tekstilė
* Vyžos