Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Priešistorė

Piešiniai ant uolų sienų
**Priešistorė** – (kartais **proistorė**) yra laikotarpis žmonijos istorijoje nuo akmeninių įrankių naudojimo iki rašytinės istorijos pradžios. Piešinių ir simbolių naudojimas buvo gana ankstyvas žmonijos istorijoje, tačiau tokio tipo rašto sistemos, kaip žinome jas dabar, atsirado prieš maždaug 5000 metų. Praėjo tūkstančiai metų, kol rašto sistemas pradėjo naudoti didžioji dauguma civilizacijų. Kai kurias kultūras šios sistemos pasiekė tik XIX amžiuje. Kadangi priešistorės pabaiga dažniausiai siejama su rašto atsiradimu, skirtingose kultūrose priešistorės pabaiga atėjo skirtingu metu, o kai kurios kultūros savo rašto iš vis nebuvo sukūrusios. Terminas Priešistorė yra rečiau naudojamas tarp kultūrų, kur priešistorė baigėsi palyginti neseniai. Dabar priešistorės pabaigą vis dažniau imama sieti su agrokultūros pradžia. Terminą pirmą kartą pavartojo prancūzų mokslininkai (*Pré-historique*) XIX a. pradžioje, apibūdindami radinius Pietų Prancūzijoje urvuose. Žmonijos priešistorės tyrimais užsiima archeologija ir paleoantropologija.

## Chronologiniai rėmai

Tradiciškai priešistorė skirstoma į laikotarpius, pasiūlytus danų mokslininko C. J. Thomsen (Tomseno):

* akmens amžių:
	+ paleolitą (ankstyvasis akmens amžius);
	+ mezolitą (vidurinysis akmens amžius);
	+ neolitą (vėlyvasis akmens amžius);
* bronzos amžių;
* geležies amžių.

Taip pat dažnai išskiriamas ir eneolito laikotarpis.

## Termino ir periodizacijos kritika

XX amžiuje šio termino reikšmė sumažėjo. Griežtas žmonijos istorijos skirstymas į laikotarpius iki rašto ir po ėmė nebepasiteisinti, gausėjant archeologiniams duomenims apie turtingas kultūras, gyvavusias iki rašto išradimo bei ėmus taikyti radiokarboninį datavimo metodą ir taip „istoriniams laikams“ pasistūmėjus tolyn į praeitį. Tuo pačiu, „globalėjant“ pasaulio istorijai, toks skirstymas kartais atveda prie absurdiškų prielaidų. Pavyzdžiui, taip skirstant, Egiptas į istorinius laikus įžengė 3500 metų pr. m. e., o Naujoji Gvinėja tik XIX amžiuje.

Taip pat kritikuotina ir iš dalies pasenusi Thomaseno periodizacija. Pavyzdžiui, Šumero civilizacija raštą turėjo dar prieš įžengdama į bronzos amžių. Kita vertus, archeologiniai radiniai centrinėje Anatolijoje (Turkija) rodo, kad tenykštė ankstyvojo neolito kultūra jau mokėjo apdirbti varį (8000 m. pr. m. e.).
# Almanachas

**Almanachas** (arab. al-manach = *kalendorius*, lot. *almanachus* – „pranašysčių rinkinys“) – periodiškai pasirodantis žinynas.

Iš pradžių tai buvo kalendorius, kuriame pateikiama įvairių sričių žinių, vėliau – tam tikro pobūdžio literatūros kūrinių rinkinys. Almanachas apsiriboja tam tikra tematika. Dar kitaip vadinamas metraštis. Daugumoje valstybių tam tikrų autorių kūrinių įtraukimas į almanachus laikomas prestižo reikalu.

Lietuvių kultūroje kalendoriaus-žinyno tipo almanachu galima laikyti Lauryno Ivinskio leistą kūrinį *Metskaitliai*, kuriame šalia ūkinių patarimų buvo publikuojami grožinės literatūros tekstai, tautosaka.

Pirmieji grynai literatūriniai almanachai:

* „Gabija“ (1907),
* „Švyturys“ (1911–1912),
* „Pirmasis baras“ (1915)

Vėliau buvo leidžiami literatūriniai almanachai:

* „Varpai“,
* „Poezijos pavasaris“,
* jaunųjų kūrybos almanachas „Veidai“,
* regioninis almanachas „Baltija“.

## Nuorodos

Saulius Žukas. Almanachas. Lietuvių literatūros enciklopedija. Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas. – Vilnius, 2001. – ISBN 9986-513-95-2
# Pogentė

**Pogentė** – augalų ir gyvūnų mokslinės klasifikacijos kategorija, žemesnė už gentį.

|  |
| --- |
| **Mokslinė klasifikacija** |
|
Domenas -
Karalystė -
Pokaralystė -
Tipas (Skyrius) -
Potipis -
Antklasis -
Klasė -
Poklasis -
Būrys (Eilė)
Šeima -
Gentis -
Rūšis  |
# Gagaūzų kalba

|  |
| --- |
| Gagaūzų kalba gagauz dili, гагауз дили |
| Kalbama | Ukraina, Moldova, Rusija |
| Kalbančiųjų skaičius | ~162 200 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | į šimtuką nepatenka |
| Kilmė | Altajaus  Tiurkų   kipčiakų/ogūzų    **Gagaūzų** |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Gagaūzija |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | - |
| ISO 639-2 | tut |
| ISO 639-3 | gag |

**Gagaūzų kalba** – tiurkų kalbų šeimos grupės kalba. Vartojama gagaūzų, pietų Moldovoje, pietų Ukrainoje, Šiaurės Kaukaze, taip pat Kazachstane, šiaurės rytų Bulgarijoje, Rumunijoje. Kalbančiųjų apie 150 000.

Skiriamos centro arba Čadyr Lungos-Komrato ir pietų arba Vulkeneščio tarmės. Bendrinė kalba remiasi centro tarme. Gagaūzų kalbai būdinga trumpieji ir ilgieji balsiai, balsių dvibalsėjimas ir jotacija žodžio pradžioje. Lingvistiškai artimiausios turkų, turkmėnų ir azerbaidžaniečių kalbos. Leksika ir sintaksė labai paveikta bulgarų, rusų ir rumunų kalbų.

## Alfabetas

Nuo 1996 m. vartojami lotynų rašmenys. Iki tol (1956–1996) buvo vartota kirilica. O iki 1956 m. buvo vartotas graikų raštas.

### Lotynų raštas

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Ä ä | B b | C c | Ç ç | D d | Е е | F f |
| G g | H h | I ı | İ i | J j | K k | L l | M m |
| N n | O o | Ö ö | Р р | R r | S s | Ş ş | T t |
| Ţ ţ | U u | Ü ü | V v | Y y | Z z |

### Kirilica

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Ä ä | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё |
| Ж ж | Ӂ ӂ | З з | И и | Й й | К к | Л л | М м |
| Н н | О о | Ö ö | П п | Р р | С с | Т т | У у |
| Ӱ ӱ | Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ |
| Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |

## Šaltiniai
# Iškamša

Vilko (*Canis lupus*) iškamša
**Iškamša** – gyvūno oda, užpildyta kokia nors medžiaga (šiaudais, vata ir panašiai). Iškamšas ruošia taksidermistai, nudirdami odą nuo negyvo gyvūno ir ją iškimšdami taip, kad oda atitiktų to gyvūno formą ir dydį. Formos suteikimui daromas karkasas dažniausiai iš geležies, kartais kitų medžiagų, ant kurio užtempiama oda ir ji iškemšama. Neretai ruošiama gyvūno skulptūra, kuri po to aptraukiama oda. Taip dažniausiai ruošiamos stambių gyvūnų iškamšos. Iškamšos ruošiamos tik iš žvėrių, paukščių, roplių, varliagyvių ir žuvų odų.
# Rodovid

*Rodovid* emblema
**Rodovid** – atviras daugiakalbis genealogijos projektas, kuriame galima įkelti įvairių asmenų (taip pat ir savo) genealoginius medžius. Projektas naudoja laisvą programinę MediaWiki įrangą (Vikipedijos principu). Projektą inicijavo ukrainiečiai. 2008-02-21 projektas buvo palaikomas 25 kalbų.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Pradžia
* Nauji įrašai Archyvuota kopija 2025-05-27 iš Wayback Machine projekto.
* Lietuviškas skriptas (vertimas)[neveikianti nuoroda]
# Heliocentrizmas

Geocentrinė ir heliocentrinės sistemų palyginimas
**Heliocentrizmas** (sen. gr. Helios – „Saulė“ + *kentron* – „centras“) – Saulės sistemos astronomijoje sandaros teorija, pagal kurią planetos skrieja aplink Saulę.

## Istorija

Idėją apie tai, kad Saulė gali būti centras, aplink kurį sukasi Žemė, III a. pr. m. e. pateikė graikų astronomas ir matematikas Aristarchas Samietis. Vėliau idėja nublanko, įsivyravo geocentrizmas, kol XVI a. Mikalojus Kopernikas įrodė, kad Žemė sukasi aplink Saulę, o ne atvirkščiai. Vadovaujantis M. Koperniko postulatais buvo suformuota heliocentrinė pasaulio sistema.

## Šaltiniai
# Hermipė (palydovas)

**Hermipė**|  Hermipė (apačioje) ir Eurinomė (viršuje) kartu 2001 m. nuotraukoje. |
| Atradimas |
| Atradėjas | Scott S. Sheppard vadovaujama komanda |
| Atrastas | 2001 m. |
| Orbitos charakteristikos |
| Didžioji pusašė | 21 182 086 km |
| Ekscentricitetas | 0,229 |
| Apskriejimo periodas | 629,81 d. |
| Posvyris | 149° (į Jupiterio ekvat.) 151,242° (į ekliptiką) |
| Planetos palydovas | Jupiterio |
| Fizinės charakteristikos |
| Vidutinis skersmuo | ~4 km |
| Masė | 9×1013 kg |

**Hermipė** (angl. *Hermippe*; gr. Ερμίππη) arba **Jupiteris XXX** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2001 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. Iškart po atradimo šiam palydovui buvo suteiktas laikinas **S/2001 J 3** pavadinimas.

Priklauso Anankės palydovų grupei.

## Pavadinimas

Palydovas pavadintas vienos iš Dzeuso meilužių vardu. Ji pagimdė jam sūnų Orchomeną.

## Šaltiniai
# Kvantinė optika

**Kvantinė optika** – optikos sritis, nagrinėjanti reiškinius, kuriuose pasireiškia šviesos kvantinės savybės. Prie tokių reiškinių priskiriami: šiluminis spinduliavimas, fotoefektas, Komptono efektas, Ramano efektas, fotocheminiai procesai, priverstinis spinduliavimas (lazerių fizikos reiškiniai) ir t. t.

Kvantinė optika yra bendresnis fizikos teorijos artinys nei klasikinė optika su jos artiniais: geometrinė optika, bangų optika bei elektrodinamika. Pagrindinis šio artinio uždavinys yra šviesos sąveikos su medžiaga aprašymas, kuriame tiksliai atsižvelgiama į kvantinės sąveikaujančių objektų savybes. Šis artinys taip pat taikomas aprašant šviesos sklidimą tokiomis specifinėmis sąlygomis, kaip, pavyzdžiui, šviesos, kurios intensyvumas artimas vakuumo pramušimo slenksčiui, virsmas dalelių ir antidalelių poromis. Tam, kad tokie uždaviniai būtų aprašyti yra būtina ir medžiagą (įvairios sklidimo terpes, tarp jų ir vakuumą), ir pačią šviesą nagrinėti vien tik kvantinės mechanikos postulatų pagalba. Tačiau toks aprašymo būdas yra sudėtingas, todėl yra taikomas supaprastinimas, leidžiantis vieną iš objektų nagrinėti kaip paklūstantį klasikinės optikos dėsniams. Pavyzdžiui, modeliuojant lazerio veiką, yra kvantuojamos tik aktyviosios terpės atomų arba molekulių būsenos, tačiau optinis rezonatorius lieka klasikinis. Toks supaprastinimas turi prasmę tik tol, kol optinio rezonatoriaus ilgis yra didesnis už šviesos bangos ilgį.

Kvantinė optika remiasi šviesos dvilypumo principu: šviesa yra ne tik elektromagnetinė banga, bet kartu šviesos dalelių, vadinamų fotonais, srautas. Šios dalelės, kaip visos elementariosios dalelės, yra aprašomos banginėmis funkcijomis. Kiekvienas šviesos srauto fotonas neša energijos kvantą *hf*, kur *h* yra Planko konstanta, o *f* - šviesos bangos dažnis.

Šviesos kvantavimo idėją pirmasis 1899 m. iškėlė Maksas Plankas. Remiantis šia idėja Albertas Einšteinas 1905 m. paaiškino fotoefektą.
# Fenoliai

**Fenoliai** (taip pat gali būti vadinami **benzenoliais**) – organinėje chemijoje aromatinių junginių klasė, kurių molekulėse hidroskilo grupės (-OH) yra prijungtos prie aromatinio žiedo anglies atomų.

Fenolis - pats paprasčiausias ir pirmasis fenolių klasės narys.
Skirtingai negu alkoholiai, dėl benzeno žiedo įtakos fenoliai yra žymiai rūgštesni. Pats paprasčiausias ir pirmasis fenolių klasės narys yra fenolis (C6H5OH).

## Fenolių gavimas ir sintezė

Fenolis išgaunamas iš akmens anglių (akmens anglių deguto frakcinės distiliacijos būdu), tačiau gaminamas ir sintetinimo būdu.
# Hachette Livre

Hachette Livre| Pirminė įmonė | Lagardère Publishing |
| Įkurta | 1826 m. (1826) |
| Kilmės šalis | Prancūzija |
| Centrinė būstinė | Paryžius |
| Svarbiausi darbuotojai | Arnaud Lagardère (CEO) |
| Oficiali svetainė | hachette.com |

**Hachette Livre** – prancūzų leidyklų grupė. Įkurta 1826 m. Nuo 1981 m. „Lagardère“ grupės padalinys.

2004 m. „Hachette“ įsigijo žodynų leidyklą „Éditions Larousse“.

## Šaltiniai
# Random House

Random House| Įkurta | 1927 m. |
| Įkūrėjas (-ai) | Bennett Cerf Donald S. Klopfer |
| Centrinė būstinė | Random House Tower, Niujorkas, Niujorko valstija, JAV |
| Aptarnaujama teritorija | Visame pasaulyje |
| Svarbiausi darbuotojai | Markus Dohle (CEO, Penguin Random House) |
| Produkcija | Knygos |
| Pajamos |  2,142 mlrd. eurų (2012 m.) |
| Savininkas (-ai) | Bertelsmann AG Pearson PLC |
| Darbuotojų | 5712 (2012 m.) |
| Holdingas | Penguin Random House |
| Tinklalapis | randomhouse.com |

**Random House** – stambiausias bendro pobūdžio knygų leidėjas pasaulyje.
Leidykla priklauso „Penguin Random House“, vokiečių žiniasklaidos konglomerato „Bertelsmann AG“ ir britų leidėjo „Pearson PLC“ bendrajai įmonei, kurios 53 % akcijų paketo valdo „Bertelsmann“. „Random House“ taip pat turi studiją „Random House Studio“, besispecializuojančią kino ir televizijos produkcijos srityje. Įmonė taip pat siūlo siužeto kūrimo paslaugas tokioms medijų formoms kaip kompiuteriniai žaidimai, socialiniai tinklai ir mobiliosios platformos. „Random House“ yra vienas didžiausių knygų anglų kalba leidėjų.

## Istorija

„Random House“ 1927 m. įkūrė amerikiečiai Bennett Cerf ir Donald Klopfer, prabėgus dvejiems metams po to, kai jiedu iš leidėjo „Horace Liveright“ įsigijo prekinį ženklą „Modern Library“, po kuriuo buvo spausdinami klasikiniai literatūros kūriniai. Kalbėdamas apie tai, iš kur kilo leidyklos pavadinimas, B. Cerf pasakė, kad pradžioje jie tegalvojo užsiimsią atsitiktinių knygų leidyba kaip šalutine veikla, nuo ko ir kilo pavadinimas *Random House*, kur angl. *random* reiškia „atsitiktinis“. 1934 m. jie išleido pirmąjį autorizuotą Džeimso Džoiso romano „Ulisas“ leidimą anglakalbėse šalyse.

1959 m. spalį „Random House“ tapo akcine bendrove, kurios vienos akcijos vertė siekė tuometinių 11,25 JAV dol. Toks žingsnis vėliau privertė kitas leidybos įmones, tokias kaip „Simon & Schuster“, taip pat žengti šia linkme.

„Random House“ 1947 m. žengė į žinynų leidybos verslą, išleisdama žodyną *American College Dictionary*, o vėliau, 1966 m., išleisdama pilnos apimties šio žodyno versiją. Šiandieną įmonė leidžia žodynus *Random House Dictionary of the English Language* ir *Random House Webster’s College*, kurie turbūt yra pagrindiniai *Merriam-Webster* žodyno konkurentai.

Atitinkamai 1960 ir 1961 m. buvo įsigyti JAV leidėjai „Alfred A. Knopf, Inc.“ ir „Pantheon Books“.

1965 m. „Random House“ buvo įsigyta įmonės „RCA“, kaip šios realizuojamo asortimento plėtimo strategijos dalis, bet vėliau, 1980 m., parduota leidėjui „Advance Publications“.

1998 m. „Random House“ buvo įsigyta vokiečių žiniasklaidos konglomerato „Bertelsmann AG“ ir netrukus tapo tarptautine įmone.

2012 m. spalį „Bertelsmann“ sudarė sandėrį su konkuruojančiu konglomeratu „Pearson PLC“ dėl galimybės sujungti savo leidybos įmones; jungimasis įvyko 2013 m. liepos 1 d.

## Išnašos