Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Dzenas

**Dzenas** arba dzenbudizmas (jap. 禅 = *zen* < per kin. 禅, pinyin: *Chán* iš skr. ध्यान = IAST: *dhyāna*) – mahajanos budizmo kryptis, kilusi iš Kinijoje paplitusio čanbudizmo ir susiformavusi Japonijoje. Tai budistinė meditavimo ir dvasinio pažinimo sistema, išsiskirianti visiškai budriu šio mirksnio suvokimu, savaimingu veikimu, grįstu tikrosios prigimties pažinimu, ir atsisakymu nuo egocentriško, vertinančio mąstymo.

Dzenas – tai dhjana praktikoje. Dhjana (sanskr. dhyāna) yra proto sutelktumas, meditatyvus pasinėrimas į savastį, kurio metu pranyksta visos dvilypės skirtys, kaip aš – tu, subjektas – objektas, tikrumas – netikrumas. Dzeną galima aiškinti egzoteriškai ir/arba ezoteriškai.

Bodhidharma
Egzoteriškai dzenas, arba čan, jeigu kalbama apie šios srovės vystymąsi Kinijoje (ypač pradiniu laikotarpiu), yra mahajanos budizmo mokykla, mūsų dienomis įgyjanti visiškai savarankiškos budizmo srovės statusą, kuri išsivystė VI–VII amžiuje iš dhjanos budizmo, kurį į Kiniją atnešė Bodhidharma, susidūrusio su čia jau buvusiu daoizmu. Šiuo požiūriu dzenas yra religija, kurios mokymas ir praktiniai užsiėmimai yra skirti savęs pažinimui (kenšo, satori) ir galutiniam asmens atbudimui, kokį išgyvena buda.

Ezoteriškai dzenas nėra religija, o labiau neapibrėžiama, neperduodama esmė, neturinti jokių pavadinimų, neapibūdinama, neišreiškiama sąvokomis ar sampratomis, kurią galima patirti tik tiesioginio asmeninio išgyvenimo metu. Tokios esmės išraiškos formas galima laikyti visų religijų esme, todėl šiuo požiūriu dzenas nėra susietas išimtinai su budizmu, bet laikytinas išvis nereliginiu, o tiksliau ikireliginiu dalyku. Tai pirminė visos būties tobulybė. Tokia, kaip ją apibūdina daugelio dvasinio pažinimo krypčių praktikų, išminčių, šventųjų ir religinių pranašų. Budizme ši esmė vadinama „samsaros ir nirvanos tapatumu“. Šiuo požiūriu dzeno meditacija (*jap*. zadzen) yra ne pratybų metodas, kuriuo remdamiesi neišmanymo apimti žmonės gali išsilaisvinti iš kančių, o kiekvienam asmeniui kiekvieną mirksnį būdingos tobulos prigimties (tikrosios savasties) tiesioginė išraiška ir įgyvendinimas.

## Taip pat skaitykite

* Vabi Sabi

## Išnašos
# Honšiu

Honšiu tarp Japonijos salų
**Honšiu** (jap. 本州, paraidžiui „pagrindinė provincija“) – didžiausia Japonijos sala. Nuo Hokaido šiaurėje salą skiria Cugaru sąsiauris, į pietus yra Šikoku, o pietryčiuose yra Kiūšiū, kurią nuo Honšiu skiria Kanmono sąsiauriai. Iš vakarų ją skalauja Japonijos jūra, o iš rytų Ramusis vandenynas. Honšiu yra septinta pagal dydį pasaulio sala ir antra pagal gyventojų skaičių po Javos.

Saloje gyvena 104 mln. žmonių (2017 m.), 98 352 000 (1990 m.), 89 101 702 (1975 m.). Dauguma gyvena lygumose, ypač Kanto lygumoje, kur 25% gyventojų susitelkę Didžiajame Tokijuje. Šią zoną sudaro Tokijas, Jokohama, Kavasakis, Saitama ir Čiba. Daugiausiai pramonės sutelkta Honšiu pietinės pakrantės ruože nuo Tokijo į vakarus. Ten yra Kiotas, Osaka, Nagoja, Kobė, Hirošima ir kiti miestai.

Šiaurės vakariniame Honšiu krante ekonomika priklauso nuo žvejybos ir žemės ūkio. Nijigatos prefektūra svarbi ryžių auginimui. Kanto ir Nobio lygumose auginami ryžiai ir daržovės. Jamanašyje auginami vaisiai. Aomorį garsina obuoliai.

Honšiu saloje yra svarbūs istoriniai miestai Kiotas, Nara ir Kamakura.

## Geografija

Kanmono sąsiauriai, Šimanosekio miestas dešinėje.
Honšiu yra apie 1300 km ilgio, plotis svyruoja nuo 50 iki 230 km. Plotas yra 227 962,59 km², tai sudaro 60 % Japonijos ploto ir yra didesnė už Didžiąją Britaniją. Salos plotas didinamas šiaurėje pilant kalnus į jūrą ir statant pylimus, bet kylantis jūros lygis panaikina pastangas. Honšiu turi 5450 km ilgio pakrantę. Per 2011 m. Sendajaus žemės drebėjimą sala pasislynė per 2,4 m.
Honšiu kalnuota, turi daug ugnikalnių. Šioje saloje teka ilgiausia Japonijoje upė – Šinanas (370 km), stūkso aukščiausia viršukalnė – ugnikalnis Fudzijama (3776 m), telkšo didžiausias Japonijos ežeras – Biva (673 km²).

Honšiu su kitomis salomis jungia tiltai ir tuneliai.

## Regionai ir prefektūros

Salai priklauso 5 regionai ir 34 prefektūros:

* **Čiūgoku regionas** – Hirošimos prefektūra, Jamagučio prefektūra, Okajamos prefektūra, Šimanės prefektūra, Totorio prefektūra.
* **Kansajaus regionas** – Hiogo prefektūra, Kioto prefektūra, Mijės prefektūra, Naros prefektūra, Osakos prefektūra, Šigos prefektūra, Vakajamos prefektūra.
* **Čiūbu regionas** – Aičio prefektūra, Fukujaus prefektūra, Gifu prefektūra, Išikavos prefektūra, Jamanašio prefektūra, Nagano prefektūra, Nijigatos prefektūra, Tojamos prefektūra, Šidzuokos prefektūra.
* **Kanto regionas** – Čibos prefektūra, Gunmos prefektūra, Ibarakio prefektūra, Jamagatos prefektūra, Kanagavos prefektūra, Saitamos prefektūra, Točigio prefektūra, Tokijas.
* **Tohoku regionas** – Akitos prefektūra, Aomorio prefektūra, Fukušimos prefektūra, Ivatės prefektūra, Mijagio prefektūra.

## Tolimiausi taškai

Šiauriausias salos taškas yra Šimokitos pusiasalis Omoje. Piečiausia vieta yra Kurės pusiasalis Kušimote. Ryčiausias taškas yra Todogasakis Mijako mieste, o į vakarus labiausiai nutolusi Bišanohana Šimonosekyje.

## Išnašos
# Kiūšiū

Kiūšiū regiono padėtis Japonijoje
**Kiūšiū** arba **Kiusiu** (jap. 九州 = *Kyūshū* – „Devynios provincijos“) – trečia pagal dydį Japonijos sala, labiausiai į pietus ir į vakarus nutolusi iš pagrindinių salų. Kartu tai yra Japonijos regionas, senovėje vadintas Saikaido.

## Geografija

Gyventojų skaičius: 14,311 mln. (2018 m.). Plotas: 36 782 km².

Salą supa Ramusis vandenynas, Japonijos vidinė jūra, Rytų Kinijos jūra, Bungo sąsiauris, Šimonosekio sąsiauris, Korėjos sąsiauris. Šiauriniai, vakariniai ir pietiniai krantai smarkiai raižyti, rytiniai – lygūs. Didžiausios įlankos: Simabaros, Kagošimos, Šibuši (Ariakės); pusiasaliai: Simabaros, Nisisonogio, Sacumos, Osumio. Su Honšiū sala Kiūšiū jungia tiltai ir povandeniniai tuneliai.

Salos kraštovaizdis kalnuotas, joje yra Japonijos aktyviausias ugnikalnis Asas (1592 m). Aukštis iki 1788 m (Kiūdžiū kalnas). Saloje jaučiamas tektoninis aktyvumas, trykšta daug karštųjų versmių. Žymiausias iš jų yra Bepu rytinėje pakrantėje ir Aso apylinkėse centrinėje Kiūšiū dalyje. Upės trumpos, vandeningos (Čikugas, Sendajus).

Klimatas subtropinis, pietuose – subtropinis musoninis. Temperatūra sausį nuo 1–3 iki 9–12 °C, rugpjūtį nuo 21–24 iki 32 °C. Per metus iškrenta iki 3000 mm kritulių, nereti taifūnai. Būdingi visžalių ir lapus metančių medžių miškai, pievos. Plyti ryžių, grūdinių kultūrų, cukranendrių, citrusinių medžių, tabako pasėliai. Įsteigti Aso–Kudžiū ir Kirišimos–Jakušimos nacionaliniai parkai.

Kiūšiū pavadinimas reiškia devynias žemes t. y. Saikaido žemes (Čikudzeno, Čikugo, Budzeno, Bungo, Hidzeno, Higo, Hiūgos, Sacumos ir Osumio žemės).

Dabar Kiūšiū regioną (jap. 九州地方 = *Kyūshū-chihō*) yra politiškai apibrėžtas regionas, kuris susideda iš 7 Kiūšiū salos prefektūrų ir Okinavos prefektūros.

## Istorija

Mitai mini šią salą kaip vieną pirmųjų, kurią pagimdė deivė Izanami. Jos senasis pavadinimas buvo *Cukuši*. Ji yra laikoma japonų civilizacijos lopšiu, joje dažniausiai lokalizuojamos seniausios japonų valstybės.

Po administracinių reformų VIII a. pradžioje, Kiūšiū ir aplinkinės salos tapo atskiru regionu (道 *do*) – Saikaido. Saloje buvo suformuotos 9 žemės, kurios ir suteikė naują pavadinimą salai – „Devynios provincijos“.

## Regiono administravimas

Dabartiniame Kiūšiū regione yra septynios prefektūros: Fukuokos, Kagošimos, Kumamoto, Mijazakio, Nagasakio, Oitos ir Sagos. Regionui taip pat priklauso toliau į pietus esančios salose išsidėsčiusi Okinavos prefektūra.

Didžiausias salos miestas yra Fukuoka – stambus uostas ir sunkiosios pramonės centras. Kiti svarbūs pramoniniai centrai yra Kitakiūšiū ir Omuta. Svarbiausias salos uostas yra Nagasakis.

## Šaltiniai
# Šikoku

| Šikoku jap. 四国 = *Shikoku* |
| --- |
|  |
|  |
| **Valstybė** |  Japonija |
|  |
| **Gyventojų** (2016) | 3 819 740 |
| **Plotas** | 18 800 km² |
| **Tankumas** (2016) | 203 žm./km² |

**Šikoku** (jap. 四国 = *shikoku* – 'keturios žemės') – ketvirta pagal dydį Japonijos sala, vienas iš Japonijos regionų. Į šiaurę nuo jos yra Honšiū sala, į vakarus Kiūšiū, o pietuose ir pietvakariuose ją skalauja Ramusis vandenynas.

Kartu tai yra ir Japonijos regionas.

## Istorija

Pasak šintoistinių mitų, Šikoku buvo viena pirmųjų salų, pagimdytų deivės Izanami. Jos senasis pavadinimas buvo *Ijo* arba *Futana* (dvivardė). Dabartinį pavadinimą salai davė tai, kad joje visada buvo keturios žemės (Ijo, Ava, Tosa ir Sanuki), o dabar – keturios prefektūros (Ehimė, Kočis, Tokušima, Kagava).

Šikoku seniau buvo dalis Nankaido regiono, kuriam priklausė ir Kii, Avadži žemės.

## Prefektūros

* Ehimės prefektūra
* Kagavos prefektūra
* Kočio prefektūra
* Tokušimos prefektūra
# Mongolų kalba

|  |
| --- |
| Mongolų kalba (*монгол хэл*) |
| Kalbama | Mongolijoje, Kinijos Vidinėje Mongolijoje |
| Kalbančiųjų skaičius | 5,7 mln. |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | nepriklauso kalbamiausių kalbų šimtukui |
| Kilmė | Altajaus
 mongolų
  rytų mongolų
   Oiratų-chalcha
    Chalchos-buriatų
     **Mongolų kalba** |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Mongolija  Kinija (Vidinė Mongolija) |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-1 | mn |
| ISO 639-2 | mon |
| ISO 639-3 | mon — makro kalba
* khk — Chalkos mongolų k.
* mvf — Periferinių mongolų k.
 |
| Geografinis paplitimas |
|  |

**Mongolų kalba** (Kirilica: *монгол хэл*, mongol hel; mongolų raštu: *mongɣul kele*)  – kalba, priklausanti mongolų kalboms, daugiausia vartojama mongolų. Kalba užrašoma kirilica. Didžioji dalis kalbančių vartoja Chalcų dialektą.

## Mongolų kalbos abėcėlė

Mongolų kalbos abėcėlei vartojami kirilicos rašmenys, o abėcėlę sudaro 35 raidės:

**A Б В Г Д Е Ё Ж З И Й К Л М Н О Ө П Р С Т У Ү Ф Х Ц Ч Ш Щ Ъ Ы Ь Э Ю Я**

## Nuorodos

* `mon`Duomenys apie kodu „mon“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
# Kavi raštas

| Kavi raštas |
| --- |
|  |
| **Tipas** | abugida |
| **Naudojamas kalbose** | įvairios kalbos Malajų salyne |
| **Rašymo kryptis** | iš kairės į dešinę |
| **Laikotarpis** | VIII-XVI a. |
| **ISO 15924** |  |
| **Unicode** |  |
| Genealogija |
| **Kilmė** | Brahmi raštas  Granta   **Kavi raštas** |
| **Dukterinės sistemos** | Balio raštas, Javiečių raštas, Lontara, Batakų raštas, Baibainas, Buhidų raštas, Hanuno raštas, Sundų raštas, Radžangų raštas, Lampongų raštas, Rencongų raštas, Tangbanva raštas |

**Kavi raštas** (javiečių kalba: *Aksara kawi*), arba **senovės javiečių raštas** – rašto sistema, vartota viduramžiais (VIII–XVIII a.) induizuotose Malajų salyno valstybėse (Indonezija, Malaizija, Filipinai) užrašyti tekstams įvairiomis kalbomis, bet daugiausia senąja javiečių kalba.

## Raida

Kavi raštas buvo viena iš granta (Palavų) rašto atšakų. Granta raštas buvo atneštas į Malajų salyną iš Pietinės Indijos (Tamilnado) kartu su indų kultūra: religija, filosofija, menu, mokslu. Ilgainiui javiečių tarpe išsivystė savita rašto forma, geriau pritaikyta vietos kalboms rašyti. Vienas seniausių šio rašto paminklų yra Lagunos lentelė (datuojama 900 m.), rasta Filipinuose ir parašyta senąja malajų kalba.

Kavi raštas labiausiai paplito apie XIII–XIV a., javiečių Madžapahito imperijos laikais. Tuo metu jis buvo vienintelė Malajų salyne naudota rašto sistema. Ilgainiui atskiros tautos jo pagrindu išvystė įvairius regioninius variantus, taip sukurdamos daugybę naujų rašto sistemų. Pats kavi raštas nunyko apie XIV a. Jo tiesioginis įpėdinis buvo javiečių raštas.

## Struktūra

Kaip ir kitos Brahmi šeimos rašto sistemos, kavi raštas buvo abugida, t. y. pusiau skiemeninis raštas, kur paprasti ženklai reiškia skiemenis, sudarytus iš priebalsio ir balsio [a]. Tokių pagrindinių skiemenų rašte buvo 23: ka, ga, nga, ca, ja, ňa, tha, dha, ta, da, na, pa, ba, ma, ya, ra, la, wa, sa, sa, sa, ha. Taip pat buvo naudojami 3 balsiniai skiemenys, skirti žodžių pradžiai (a, i, u).

Tam, kad išreikšti skiemenis su kitais balsiais arba visai be balsio (tik priebalsį), prie priebalsinių skiemenų naudoti specifiniai diakritiniai ženklai. Tokių ženklų kavi rašte buvo 10, ir jie buvo skirti išreikšti skiemenų galūnėms -e, -i, -u, -e, -o, -ā, -ai, -ang, -ah ir panaikinti balsį.

Be to, kaip ir granta rašte, buvo naudojamos ligatūros, t. y. ženklų junginiai: parašius du skiemenis vieną virš kito, atsirasdavo tokie skiemenys, kaip kta, mba ir pan.

## Nuorodos

Straipsnis apie kavi raštą
# Kodansha

Kodansha Ltd.
株式会社講談社|  |
| Forma | Akcinė bendrovė |
| Pramonė | Leidyba |
| Įkurta | 1909 m. lapkritį (kaip padalinys) 1911 m. (susijungė su *Dai-Nippon Yūbenkai*) 1938 m. gruodžio 1 d. (oficialiai) |
| Įkūrėjas (-ai) | Seiji Noma |
| Centrinė būstinė | Bunkijas, Tokijas, Japonija |
| Svarbiausi darbuotojai | Yoshinobu Noma (prezidentas) |
| Produkcija | Knygos, žurnalai, manga, CD ir DVD muzikos įrašai (per King Records padalinį) |
| Pelnas | 1,64 mlrd. jenų (2011 m.) |
| Savininkas (-ai) | Noma Family |
| Darbuotojų | 939 (2011 m.) |
| Dukterinės įmonės | King Records Co., Ltd. Kobunsha Co., Ltd. Kodansha Comics USA |
| Tinklalapis | www.kodansha.co.jp |

**Kodansha** (jap. 株式会社講談社 = *Kabushiki-gaisha Kōdansha*) – didžiausia leidykla Japonijoje, leidžianti manga žurnalus „Nakayoshi“, „Afternoon“, „Evening“ ir „Weekly Shonen Magazine“, taip pat labiau literatūrinius žurnalus „Gunzō“ ir „Shūkan Gendai“.

Leidykla rengia prestižinius Kodansha Manga Award apdovanojimus nuo 1977 m. (nuo 1960 m. kitais įvairiais pavadinimais).

## Istorija

Centinė „Kodansha“ būstinė Bunkijuje
Seidži Noma (*Seiji Noma*) leidyklą įkūrė 1909 m. kaip bendrovės „Dai-Nippon Yūbenkai“ padalinį. Pirmasis leidyklos išleistas žurnalas buvo „Yūben“.

## Šaltiniai
# Jūrinė ūdra

| Enhydra lutris |
| --- |
|  Jūrinė ūdra (*Enhydra lutris*) |
|  Nykstanti rūšis ir gresia labai didelė rizika išnykti laisvėje |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Plėšrieji žinduoliai *( Carnivora)* |
| Šeima: | Kiauniniai *( Mustelidae)* |
| Gentis: | **Jūrinės ūdros( Enhydra)* |
| Rūšis: | Jūrinė ūdra *( Enhydra lutris)* |

 |
| Binomas |
| Enhydra lutris Linnaeus, 1758 |
|  Jūrinės ūdros paplitimo arealas |
| Jūrinės ūdros (*Enhydra lutris*) porūšiai |
| * *Enhydra lutris kenyoni* Wilson, 1991
* *Enhydra lutris lutris* Linnaeus, 1758
* *Enhydra lutris nereis* Merriam, 1904
 |

**Jūrinė ūdra**, **kalanas** (*Enhydra lutris*) – kiauninių (*Mustelidae*) šeimos žinduolis; vienintelė rūšis su trimis porūšiais **jūrinių ūdrų** (*Enhydra*) gentyje.

Jūrinė ūdra miega
## Paplitimas ir apsauga

Gyvena Ramiojo vandenyno šiaurinės dalies pakraščiuose. Jūrinės ūdros, kurių skaičius kadaise siekė 150 000–300 000, buvo intensyviai medžiojamos dėl kailio 1741–1911 m., todėl populiacija sumažėjo iki 1000–2000 individų, gerokai susitraukė paplitimo arealas. Vėlesni veiksmai, tokie kaip tarptautinis jūrinių ūdrų medžioklės uždraudimas, rūšies išsaugojimo pastangos, reintrodukcijos programos, prisidėjo prie populiacijos atsigavimo – manoma, kad 2004–2007 m. jūrinių ūdrų populiacija siekė maždaug 106,8 tūkst . Šiuo metu jūrinės ūdros užima 2/3 buvusio arealo. Šis populiacijos atsikūrimas laikomas reikšmingu pasiekimu jūrinių rūšių apsaugoje. Vis dėlto pastaruoju metu jūrinių ūdrų populiacijos ties Aleutų salomis ir Kalifornija sumažėjo arba išliko praktiškai nepakitusios po patirto nuosmukio. Dėl šių priežasčių jūrinė ūdra klasifikuojama kaip pavojuje esanti rūšis. Medžioklė uždrausta.

## Pagrindiniai duomenys

Jūrinė ūdra yra vienas mažiausių jūros žinduolių. Patinai sveria 22-45 kg, kūno ilgis 1,2-1,5 metrų. Patelės sveria 14-33 kg, kūno ilgis 1,0-1,4 m. Jūrinių ūdrų kailiai, kurių tankumas siekia iki 150 000 plaukų per 1 cm², yra storiausi pasaulyje. Jūrinių ūdrų uodega trumpa, stora, šiek tiek plokščia. Priekinės kojos trumpos. Priekinio pado oda šiurkšti.

### Porūšiai

* *Enhydra lutris kenyoni* – gyvena Aleutų salose ir Aliaskos, Britų Kolumbijos, Vašingtono, Oregono valstijų pakrantėse prie Ramiojo vandenyno.
* *Enhydra lutris lutris* – stambiausias porūšis. Gyvena Kamčiatkos pietryčių pakrantėje, Kurilų ir Komandorų salose. Seniau šis porūšis dar prieš jų medžioklę, buvo išplitęs iki pietryčių Sachalino ir šiaurės vakarų Hokaido salų.
* *Enhydra lutris nereis* – gyvena centrinės Kalifornijos valstijos Ramiojo vandenyno pakrantėse. Seniau, prieš šių žvėrelių medžioklę, šis porūšis gyveno iki Kalifornijos pusiasalio vakarinės pakrantės vidurio.

## Mityba

Jų mitybos dietoje apie 100, daugiausia jūrinių gyvūnų rūšių. Įskaitant minta jūrų ežiais, dvigeldžiais ir kitais moliuskais, sraigėmis, krabais ir net aštuonkojais.

## Kita

Labai vertingas kailinis žvėris.

## Išnašos
# Visuotinė rinkimų teisė

Europos Parlamentas – vienintelė tarptautinė institucija, nuo 1979 m. renkama visuotiniais rinkimais.
**Visuotinė rinkimų teisė** – teisė dalyvauti rinkimuose, suteikiama visiems piliečiams, atitinkantiems teisės aktų nustatytus reikalavimus. Visuotinė rinkimų teisė nėra absoliuti – jai taikomi įvairūs rinkimų cenzai (pvz., amžiaus, pilietybės ir kiti). Tokių suvaržymų kritikų teigimu, siekiant, jog rinkimų teisė būtų tikrai visuotinė, reikia daugiau įtraukties. Visuotinė rinkimų teisė apima teisę balsuoti (aktyvioji rinkimų teisė) ir teisę būti išrinktam (pasyvioji rinkimų teisė).

## Visuotinumo principas

Visuotinumas yra vienas pagrindinių rinkimų teisės principų, įtvirtintas svarbiausiuose tarptautiniuose (pvz., 1948 m. Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje, 1950 m. Europos žmogaus teisių konvencijoje, 1966 m. Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte) ir nacionaliniuose (pvz., konstitucijose, rinkimų įstatymuose) teisės aktuose. Visuotinė rinkimų teisė siaurąja prasme reiškia kiekvieno aktyviąją rinkimų teisę turinčio asmens galimybę būti įtrauktam į rinkėjų sąrašus, gauti rinkimų biuletenį ir balsuoti nepriklausomai nuo lyties, turtinės padėties, išsilavinimo, tautybės, religinių ar politinių pažiūrų bei kitų neobjektyvių kriterijų. Plačiąja prasme ji apima kiekvieno pasyviąją rinkimų teisę turinčio asmens galimybę kelti savo kandidatūrą ir būti įregistruotam kandidatu, taip pat visų teisėtai veikiančių politinių partijų teisę teikti kandidatų sąrašus.

Liberaliosiose demokratijose visuotinė rinkimų teisė užtikrinama kiekvienam piliečiui, kuris yra sulaukęs nustatyto amžiaus, nuolat gyvena valstybės teritorijoje ir nėra teismo pripažintas neveiksniu dėl psichikos ligos ar kitų sutrikimų. Europos Sąjungos savivaldybių tarybų rinkimuose rinkimų teisė suteikiama visiems nuolatiniams gyventojams, Europos Parlamento rinkimuose – nuolatiniams gyventojams, turintiems Europos Sąjungos valstybės pilietybę.

## Istorija

Nors visuotinė rinkimų teisė pirmą kartą paskelbta 1793 m. Prancūzijos konstitucijoje, kurioje rinkimų teisė suteikta visiems vyresniems nei 21 m. vyrams, ji nebuvo įgyvendinta praktikoje. Po Prancūzijos 1848 m. revoliucijos rinkimų teisė suteikta visiems vyresniems nei 21 m. vyrams. Paskatinti Prancūzijos revoliucijų, XIX a. pradžioje Vakarų pasaulyje kilo judėjimų, reikalaujančių visuotinės rinkimų teisės panaikinat turto cenzą. Daugelyje Europos valstybių visuotinės rinkimų teisės suvaržymus imta intensyviau naikinti tik po Pirmojo pasaulinio karo.

## Šaltiniai
# Taivano aborigenai

|  Taivano aborigenai |
| --- |
|  |
| Gyventojų skaičius | 458 tūkst. |
| Populiacija šalyse | Taivanas |
| Kalba (-os) | Formozos kalbos |
| Religijos | tradiciniai tikėjimai |
| Giminingos etninės grupės | malajai-polineziečiai |

**Taivano aborigenai** – seniausi Taivano salos gyventojai, priklausantys austroneziečių kalbinei šeimai (apima 9 iš 10 šios šeimos kalbinių grupių, apibendrintai vadinamų Formozos kalbomis). Iš dabar dar išlikusių Taivano aborigenų kalbų tik *yami* kalba priklauso ne Formozos, o Malajų polineziečių kalbų grupei). Kinijoje oficialiai vadinami **gaošaniais** (kin: 高山 *gaoshan*).

Kadaise jie buvo apgyvendinę visą salą ir aplinkines saleles, tačiau nuo XVI a. čia migruojant kinams, buvo stumiami į kalnus ir naikinami. Ypač nukentėjo derlingose lygumose gyvenusios gentys.

Šiuo metu sudaro vos 2 procentus Taivano gyventojų.

## Gentys ir jų kultūra

Pripažintų Taivano aborigenų genčių pasiskirstymas
Išnaikinta *pepo* gentis
Nors gyvenama teritorija yra labai maža, vis dėlto čia gyvena daug skirtingų genčių, pasižyminčių savitomis kultūromis. Žinomos apie 26 kalbos, kurios tokios skirtingos, kad tarpusavyje nesusišnekama. Kai kurios jų išnykusios, o kitos – mirštančios. Visos šios kalbos yra labai svarbios lingvistiškai, mat būtent Taivanas yra spėjama austroneziečių protėvynė, iš kur prasidėjo austroneziečių migracijos.

14 aborigenų genčių yra pripažintos vyriausybės, o kitos 11 – ne.

Pripažintos gentys: *amiai, atajalai, bununai, cou, kavalanai, paivanai, pujumai, rukajai, saisijatai, sakizajai, sidikai, tao, thao, trukai*

Nepripažintos gentys: *babuzai, basajai, hoanjai, ketagalanai, kuaukuautai, luilangai, paporai, pazehai (kaksabai), sirajai, taokasai, trobiavanai*.
# The Hollywood Reporter

The Hollywood Reporter|  |
| Periodiškumas | savaitinis |
| Kategorijos | pramogos |
|

---

 |
| Redaktorius | Janice Min |
| Leidėjas | Lynne Segall |
| Pirmasis leidimas | 1930 m. rugsėjo 3 d. |
| Kompanija | Prometheus Global Media |
| Adresas | Los Andželas, Kalifornija |
| Kalba | anglų |
| ISSN | ISSN 0018-3660 |
|

---

 |
| **Tinklalapis:** www.hollywoodreporter.com |

**„The Hollywood Reporter“** – JAV savaitinis žurnalas, leidžiamas bendrovės „Prometheus Global Media“. Žurnalo temos apima Holivudo kino pramonę, televiziją ir kitas pramogų rūšis bei su Holivudu susijusias mados tendencijas, finansus, teisę, technologijas, gyvenseną ir politiką. Žurnalo įstaigos būstinė įsikūrusi Los Andžele.

Pastarąjį šimtmetį „The Hollywood Reporter“ buvo vienas iš dviejų didžiausių leidinių, skelbusių Holivudo aktualijas. Kitas – „Variety“.

## Istorija

„The Hollywood Reporter“ 1930 m. rugsėjį įsteigė William Wilkerson. Tai buvo pirmasis Holivudo pramogų ir prekybos dienraštis. 1962 m. mirus Vilkersonui, jo našlė, Tichi Wilkerson Kassel, perėmė laikraščio vyriausiosios redaktorės ir leidėjos pareigas. 1988 m. ji pardavė teises į žurnalą leidėjui „BPI“. Olandų leidybos konsorciumas „Verenigde Nederlandse Uitgeverijen“ įsigijo „THR“ 2006 m. 2007 m. dienraštį įsigijo „Nielsen Company“, 2009 m. – „Prometheus Global Media“. Pastarąją 2013 m. įsigijo „Guggenheim Digital Media“.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
# Dukterinė įmonė

**Dukterinė įmonė**, **patronuojamoji bendrovė**, arba **antrinė įmonė** – įmonė, kuri nuosavybės teise priklauso kitai, patronuojančiai (motininei) įmonei.

## Dukterinės įmonės kriterijai

1. įmonė, kurioje kita įmonė turi daugumą dalyvių balsų;
2. įmonė, kurioje kita įmonė, būdama pirmosios įmonės dalyvė, turi teisę skirti ar atšaukti daugumą šios pirmosios įmonės administracijos, valdymo ar priežiūros organo narių;
3. įmonė, kuriai pagal jos steigimo dokumento nuostatas ar sudarytas sutartis su kita įmone kita įmonė turi galimybę daryti lemiamą įtaką;
4. įmonė, kurioje kita įmonė, remdamasi sudarytomis su dalyviais sutartimis kontroliuoja daugumą pirmosios įmonės dalyvių balsų;
5. įmonė, kuriai, kompetentingos institucijos nuomone, kita įmonė veiksmingai daro lemiamą įtaką;
6. įmonė, kuri pagal aukščiau paminėtus kriterijus yra dukterinės įmonės dukterinė įmonė.

## Šaltiniai