Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Skanda

Skandos skulptūra. Batu urvai
**Skanda** (skr. स्कन्द = IAST: *skanda-*), kitaip **Muruganas**, **Kartikėja** – hinduizmo mitologijoje dievų kariuomenės vedlys, kartais laikomas karo dievu (buvo įtrauktas į hinduizmo panteoną praeitos eros pradžioje).

Pagal vieną iš mitų, Skanda buvo Agnio ir Svahos sūnus. Sueidama su Agniu, Svaha paeiliui keitė savo išvaizdą į šešių didžiųjų riši žmonų. Dėl to Svaha gimė su šešiomis galvomis, su dvylika rankų ir kojų (Mahabharata III 213–216; Skanda purana I 27, 47; Šiva purana II 4, 2).

Pagal kitą mitą, Skanda buvo Šivos ir Parvatės sūnus, gimęs tam, kad nugalėtų asurą Taraką, kurio Brahmai paliepus negalėjo nužudyti niekas, išskyrus Šivos sūnų. Sueities metu Šivos išlieta sėkla nukrito į ugnį, bet dievas Agnis nesugebėjo jos išlaikyti ir metė ją į Gangą. Ganga, savu ruožtu, nunešė sėklą į Himavato kalną, kur gimusį berniuką išauklėjo šešios Kritikos – Plejadžių žvaigždės. Dėl to jis gavo antrą vardą – Kartikėja (Mahabharata IX 43-46; Ramajana *I 36-37; Matsja purana 146, 158; Šiva purana II 4, 1-2).*

Laikui bėgant, Skanda tapo dievų kariuomenės vadu, užmušė Taraką ir daugelį kitų asurų. Daugelyje mitų Skanda – jaunuolis (dar vienas jo vardų yra Kumara, „berniukas“): jis nevedęs arba turi žmoną Devaseną – dangiškos kariuomenės suasmeninimą. Skandos kinkomasis gyvūnas (vahana) – povas, o jo pastovūs atributai: ietis, lankas ir gaidys, atvaizduotas jo vėliavoje.

Skandos kultas ypač paplitęs pietų Indijoje, kur jis sutapatinamas su senovės tamilų karo dievu Muruganu ir garbinamas kaip Subrahmanja („palankus ir brahmanams“). Skanda taip pat laikomas ir kaip dievas – vagių globėjas.

## Nuorodos

* Skanda – Commander of the Army of Devas Archyvuota kopija 2005-11-21 iš Wayback Machine projekto.
# Javai

Javai ir iš jų gaminami maisto produktai
**Javai** – svarbiausi maistiniai augalai, turintys daug žmogaus organizmui reikalingų baltymų, angliavandenių, vitaminų ir kt. medžiagų. Iš grūdų kepama duona, konditerijos gaminiai, jie yra pašaras gyvuliams.

Javų ūkis – svarbi žemdirbystės šaka. Javų pasėliai užima daugiau nei 50 % viso pasaulio ariamų žemės plotų.

Yra daugybė javų rūšių, svarbiausios iš jų – kviečiai, rugiai, avižos, miežiai, soros, kukurūzai ir ryžiai. Svarbiausias daugelio šalių gyventojų maistas – kviečiai, ryžiai ir kukurūzai. Šioms kultūroms tenka daugiau kaip 80 % visos pasaulio grūdų gamybos.

Europoje, Š. Amerikoje daugiausia auginami kviečiai, rugiai, avižos ir kukurūzai. Čia užauginama 90 % pasaulio derliaus. Azijoje užauginama 90 % pasaulio ryžių, Afrikoje – daugiausia sorų.

## Etimologija

Lietuviškas žodis *jãvas* kilęs iš indoeuropiečių prokalbės žodžio \**ie̯u̯o-* (‘javai, miežiai’), iš kurio taip pat skr. यव = IAST: *yava-* (‘miežis, javas’), av. *yauua-* (‘grūdai, javas’), pers. جو = *jav* (‘miežis’), kurd. jaw, beludž. *jaw, jō* (‘miežis’), oset. *jæw* (‘sora’), het. 𒂊𒉿𒀭 = *ewan* (‘miežis’), sen. gr. ζειά (‘vienagrūdis kvietys, spelta’). Neaišku, ar pradžioje reiškė būtent miežius, ar atvirkščiai – iš bendro pavadinimo grūdinėms kultūros skirtingose vietose paplito skirtingiems grūdiniams augalams. Indoeuropietiškas žodis bandomas aiškinti pagal šaknį \**ie̯u-* (‘jauti, maišyti’, iš jos liet. *jáuti* ‘rausti, versti, jaukti’, *jõvalas* ‘mišinys, jukalas; gyvulių pašaras’, latv. *javs* ‘jovalas’ ir kt.), esą, javas pavadintas pagal iš jo miltų sumaišytą raugą. Nuo liet. *jãvas* pavadinta patalpa javams laikyti – *jáuja*.

## Šaltiniai
# Pueblas

Hopių pueblas
**Pueblas** (isp. *pueblo*) – Šiaurės Amerikos indėnų (pueblų) gyvenvietė, kurių daugiausia buvo statoma XI–XIII amžiuje. Dažniausiai pueblas būdavo sudarytas iš vieno (iki 5–6) aukštų smiltainio arba nedegtų plytų namo; jame gyvendavo nuo 1 iki 3 tūkstančių žmonių. Aukštai kilo terasomis, tarp jų buvo susisiekiama kopėčiomis. Būdavo pueblų, sudarytų iš bendra siena sujungtų 1–2 aukštų namų, taip pat uolose įrengtų pueblų.

Žymiausi pueblai: Uolų rūmai, Pueblo Bonitas, Taoso Pueblas (JAV, Naujoji Meksika).

Dabartiniai pueblai sudaryti iš vieno kambario krėstinių trobelių arba 3–4 kambarių kotedžų (pasiturinčių indėnų).

## Šaltiniai
# Karelų kalba

|  |
| --- |
| Karelų kalba *karjala* |
| Kalbama | Suomijoje, Rusijoje (Karelijoje) |
| Kalbančiųjų skaičius | 35 600 |
| Vieta pagal kalbančiųjų skaičių | ? |
| Kilmė | Uralo  Finougrų   Finų    Baltijos finų    **Karelų** |
| Oficialus statusas |
| Oficiali kalba |  Karelijos Respublika |
| Kalbos kodai |
| ISO 639-2 | krl |
| ISO 639-3 | krl |
| Geografinis paplitimas |
|  |

**Karelų kalba** – finougrų kalbų atšakos finų kalbų grupės Baltijos finų pogrupio kalba. Vartojama istorinėje Karelijoje: dab. Karelijos respublikoje, iš dalies Jaroslavlio, Kalinino, Leningrado, Novgorodo srityse, taip pat rytinėje Suomijoje. Kalbančiųjų Rusijoje 25 600 (2010), Suomijoje 10 000 – 20 000. Skiriamos karelų (artima suomių kalbai), liudikų ir Oloneco karelų tarmės. Seniausi rašto paminklai iš XIII a. Karelų kalba daugiausiai vartojama kaip šnekamoji (rašomosios kalbos funkcijas atlieka rusų ir suomių kalbos).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* `krl`Duomenys apie kodu „krl“ žymimą kalbą svetainėje *ethnologue.com*
# Rabinas

Rabinas-litvakas Mošė Fainšteinas
**Rabinas** (hebr. ‏רַבִּי‏‎ rabi – mokytojas) – judaizmo religijos mokytojas. Kiekvienas rabinas privalo gerai išmanyti Torą, 613 Įsakymų ir Halachos įstatymus. Rabinui ir jo šeimai keliami aukšti moraliniai reikalavimai. Rabino žmona turi būti skaisti prieš vedybas, o rabino dukterys ir sūnūs skaistūs iki vedybų.

Šiuo metu rabinus ruošia rabinų ješivos (mokyklos) ir rabinų seminarijos.

## Etimologija

Terminas „rabinas“ yra kilęs iš mišnos hebrajų kalbos žodžio רְבִּי (*rabi*), reiškiančio „mokytojas“ bei hebrajų kalbos žodžio רב‎ (*rav*), kuris reiškia „meistras“. Žodis „rabi“ randamas Evangelijoje pagal Matą, o Evangelijoje pagal Joną yra randamas žodis „rabuni“, kuris irgi reiškia „mokytojas“.

## Rabinai Lietuvoje

Lietuvos žydų (litvakų) bendruomenė renka rabinus savo bendruomenės valdyba. Iki XX a. pradžios dauguma rabinų Lietuvoje užimdavo ir ješivos (judaizmo dvasinės seminarijos) vadovo pareigas, o rabinais tapdavo rabino sūnūs. Žymiausi Lietuvos rabinai:

* Vilniaus Gaonas;
* Avrahamas Dancigas;
* Chaimas iš Valažino;
* Izraelis Salanteris;
* Chaimas Soloveičikas;
* Chaimas Ozeris Grodzenskis.

## Šaltiniai
# Germanų kalbos

|  |
| --- |
| Germanų |
| Paplitimas | Europa, Amerika, Pietų Afrika, Pietų ir Pietryčių Azija,Okeanija |
| Kalbų skaičius | 41 |
| Kilmė | Indoeuropiečių prokalbė >Germanų prokalbė >>**Germanų kalbos** |
| Geografinis paplitimas |
|  |
| Klasifikacija | vakarų germanų, rytų germanų, šiaurės germanų |

**Germanų kalbos** – indoeuropiečių kalbų šeimos šaka, kilusi iš germanų prokalbės. Kaip gimtąja kalba germanų kalbomis šneka apie 500 mln. žmonių, daugiausia Šiaurės Amerikoje, Okeanijoje, Vakarų, Šiaurės ir Centrinėje Europoje.

Priskaičiuojamos 53 germanų kalbos. Vakarų germanų kalbų šakai priklauso dvi didžiausios pagal kalbančiųjų skaičių kalbos: anglų kalba (gimtoji maždaug 360-400 mln. žmonių) ir vokiečių kalba (gimtoji daugiau nei 100 mln. žmonių).

Seniausiaisiais laikais germanų prokalbė glaudžiai sąveikavo su baltų prokalbe, iš kurios kilo baltų kalbos.

## Klasifikacija

Germanų kalbų paplitimas Europoje.
Germanų kalbų pasaulinis paplitimas.
Ribos tarp germanų kalbų grupių nėra ryškios, tarmės paprastai sudaro kalbos tęsinį (kontinuumą), t. y. dvi gretimos dviejų kalbų tarmės tarpusavyje artimesnės nei bendrinės tų tarmių kalbos.

* **Vakarų germanų**:
	+ Vokiečių aukštaičių
		- Vokiečių kalba (bendrinė) ir jos aukštaičių bei vidurio tarmės
		- Liuksemburgiečių kalba (kilusi iš vidurio vokiečių tarmių)
		- Jidiš kalba
		- Wymysojer – *Wymysöryś* – kalba (vartojama Silezijoje, nykstanti)
	+ Vokiečių žemaičių: frankų, nyderlandų kalba (flamandų ir kiti dialektai), afrikansas, limburgiečių kalba, saksų ir rytų vokiečių žemaičių (laikomos vokiečių kalbos tarmėmis)
	+ Anglų-fryzų kalbos – fryzų kalba, anglų kalba (turi daug regioninių variantų ir tarmių), škotų kalba (*Scots*), Söl’ring (vartota Zilto saloje), *Jola* (vartota Airijoje, išnykusi)
* **Šiaurės germanų kalbos** (skandinavų kalbos)
	+ Vakarų (salų) skandinavų – naujoji norvegų kalba (Nynorsk), islandų kalba, farerų kalba, *norn* (išnykusi, vartota Šiaurės Škotijoje)
	+ Rytų (žemyno) skandinavų
		- Danų kalba
			* Bendrinės norvegų kalbos (Bokmål ir Riksmål)
		- Švedų kalba
* **Rytų germanų** (kilusios iš gotų kalbos, išnykusios) – Krymo gotų kalba (išnyko XVIII a. pabaigoje), vandalų kalba, burgundų kalba, langobardų (lombardų) kalba.

## Nuorodos

* Ethnologue informacija
# RISC

Sun UltraSPARC, RISC mikroprocesorius
**RISC** arba **supaprastinta komandų sistema** (angl. *reduced instruction set computer*) – centrinių procesorių architektūra, pasižyminti paprastesne komandų sistema.

Palyginti su CISC, procesoriaus komandų daug mažiau (yra netgi teorinė *RISC* realizacija, turinti vieną komandą su vienu operandu), jos paprastesnės, dėl to jas įvykdyti užima mažiau centrinio procesoriaus ciklų. Kadangi nereikia kurti sudėtingo komandų rinkinio, galima tiksliai prognozuoti komandų vykdymo laiką (procesoriaus ciklais), inžinieriams lieka daugiau galimybių optimizuoti procesorius, ypač – konvejerinį komandų vykdymą. *RISC* komandos paprastai būna vieno ilgio, kiekviena komanda turi tik vieną arba du operandus. *RISC* procesoriuose naudojama daug bendrosios paskirties registrų, sudarančių registrų langus. Adresacijos galimybės tokiuose procesoriuose paprastai būna smarkiai apribojamos: esant reikalui, tam tikras atminties puslapis perkeliamas į registrų langą arba atvirkščiai, tačiau komandų, tiesiogiai dirbančių su atmintyje esančiais duomenimis, nėra.

Populiariausi RISC procesoriai:

* Alpha
* ARM
* MIPS
* PowerPC
* SPARC

Pastaruoju metu skirtumai tarp CISC ir *RISC* nyksta: daugelis *RISC* tipo procesorių įgyja sudėtingas komandas, kartais – netgi steką, tuo tarpu CISC procesoriai vis dažniau realizuojami, kaip *RISC* branduolį turintys CISC komandų rinkinio interpretatoriai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* RISC ir CISC palyginimas Archyvuota kopija 2006-06-18 iš Wayback Machine projekto.
# McDonald's

McDonald's Corporation|  |
| Pramonė | greito maisto restoranų tinklas |
| Įkurta | 1940 m. gegužės 15 d. |
| Centrinė būstinė |  Čikaga, Ilinojus, JAV |
| Produkcija | greitas maistas (mėsainiai • gruzdintos bulvytės • gaivieji gėrimai • kava • pieno kokteiliai • salotos • desertai) |
| Pajamos |  23,223 mlrd. JAV dol. (2021) |
| Savininkas (-ai) | Enrique Hernandez Jr. (pirmininkas) Chris Kempczinski (CEO) |
| Darbuotojų | 1,7 mln. (2018) |
| Tinklalapis | mcdonalds.com |

**„McDonald’s“** – didžiausias greito maisto restoranų tinklas visame pasaulyje. Kompanija įkurta 1940 m. Kalifornijoje, Jungtinėse Valstijose. Jos restoranuose kiekvieną dieną apsilanko beveik 70 mln. žmonių, kompanija veiklą vykdo 119-oje šalių, turi virš 40 tūkst. greito maisto restoranų visame pasaulyje. 80 % „McDonald’s“ restoranų veikla grindžiama franšizės pagrindu.

„Kantar Group“ duomenimis 2023 m. „McDonald's“ vertė siekė 191,1 milijardus JAV dolerių ir buvo 5 vietoje pasaulyje.

„McDonald’s“ restoranų tinklas užsiima įvairių mėsainių, salotų, gruzdintų bulvyčių, gaiviųjų gėrimų, pieno kokteilių, kavos ir desertų pardavimu. Vienas žinomiausių jo produktų – mėsainis „Big Mac“.

„McDonald's“ restoranas Vilniuje.
Pirmasis „McDonald’s“ restoranas Lietuvoje atvėrė duris 1996 m. gegužės 31 d. Vilniuje, šalia autobusų stoties. 2021 m. duomenimis, šalyje veikia 17 restoranų Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose ir Marijampolėje.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Oficiali svetainė Lietuvoje
# Pavolgio vokiečiai

Pavolgio vokiečių kaimas Štrekerau, 1920 m.
**Pavolgio vokiečiai** (vok. *Wolgadeutsche*, rus. *поволжские немцы*) – vokiečiai, gyvenę centrinėje Rusijoje, Pavolgyje (daugiausia apie Saratovą).

XVIII a. vokiečių kilmės Rusijos imperatorienė Jekaterina II pakvietė europiečius migruoti į Rusiją, žadėdama jiems įvairias privilegijas. Anglai ir prancūzai labiau domėjosi galimybe emigruoti į JAV, tuo tarpu vokiečiai pasinaudojo pasiūlymu, ir ėmė keltis į Rusiją. Atvykėliai daugiausia atvyko iš Bavarijos, Badeno, Heseno, Pfalco bei Reino krašto. Pavolgio vokiečiai buvo atleisti nuo tarnavimo armijoje, galėjo laisvai praktikuoti savo tikėjimus (buvo liuteronai, katalikai, reformatai, menonitai), vartoti savo kalbą ir plėtoti kultūrą. Tiesa, XIX a. vokiečiai pradėti šaukti į kariuomenę, pradėtos taikyti įvairios represijos, todėl daugelis menonitų paliko šalį ir įkūrė bendruomenes JAV, Kanadoje, Paragvajuje. Katalikai emigravo daugiausia į Pietų Ameriką – Braziliją, Argentiną.

Pavolgio vokiečių Autonominė Tarybų Socialistinė Respublika (1923-1941 m.)
Po Spalio revoliucijos buvo sudaryta Pavolgio Vokiečių ATSR su sostine Engelsu. II pasaulinio karo metu Vermachtui įsiveržus į Rusiją, pradėta baimintis, kad Pavolgio vokiečiai gali koloboruoti su naciais. Pavolgio vokiečių autonomija panaikinta ir apie 400 tūkst. vokiečių ištremta į Sibirą, Altajų, Kazachstaną, Vidurinę Aziją. Dauguma jų buvo įdarbinti kasyklose, gamyklose, miškų kirtavietėse. Visiems vokiečiams buvo uždrausta tarnauti Raudonojoje Armijoje.

Karui pasibaigus tik nedidelė dalis vokiečių grįžo į gimtąsias žemes, dauguma liko gyventi tremties vietose. Ypač daug Pavolgio vokiečių apsigyveno Kazachstane (936 000), 1979 m. siūlyta sukurti vokiečių autonomiją Jereimentau apylinkėse. Vokietijai paskelbus „sugrįžimo teisę“, dalis Pavolgio vokiečių ja pasinaudojo. Kiti išvyko į Pavolgio vokiečių kolonijas Amerikoje.

Po TSRS žlugimo Pavolgio vokiečiai ėmė migruoti į Kaliningrado sritį (2002 m. ten jų gyveno 8340). 2002 m. Rusijoje iš viso gyveno ~600 tūkst. vokiečių.

Žymūs Pavolgio vokiečiai: Andrė Geimas (fizikas, Nobelio premijos laureatas), Žana Friskė (modelis, aktorė), Germanas Grefas (ekonomistas, ministras), Gabriel Heinze (futbolininkas), Óscar Ibáñez (futbolininkas), Alfredas Šnitkė (kompozitorius), Eduardas Roselas (politikas, gubernatorius), Helene Fischer (dainininkė).

## Taip pat skaitykite

* Vokiečiai
* Rusijos vokiečiai
* Baltvokiečiai
* Lietuvos vokiečiai
# Proza

**Proza** (lot. *(oratio) prosa* – nevaržoma kalba) – neeiliuotos kalbos forma, kuri pasižymi įprasta gramatine struktūra ir natūralia sakinių struktūra, nepaklūstančia jokiam iš anksto nustatytam ritmui. Proza yra neeiliuotų grožinės literatūros kūrinių visuma.

## Prozos kūrinio elementai

Fabula – kūrinio įvykių raida. Ji gali būti kelių tipų: tikroviška, fantastinė ir sąlyginė.
Fabulos įvykiai gali vystytis nuosekliai, vienas po kito, gali būti sukeisti poromis.

## Fabulos elementai

* Ekspozicija. Aiškinama veiksmo aplinkybės, priežastys, supažindinama su veikėjais, aplinka ir t. t.
* Veiksmo užuomazga. Pvz., Žemaitės „Marčioje“ tėvas pareiškia leisiąs Jonuką vesti, nes reikia pinigų skoloms padengti.
* Veiksmo vyksmas. Pvz., Žemaitės „Marčioje“ Katrės rengimasis vestuvėms. Veiksmas plėtojamas iki kulminacijos.
* Atomazga. Pvz., A. Vienuolio „Paskenduolėje“ – kaimo bendruomenės reakcija. Kaimiečiai nurimo, nes nebus kam vesti iš kelio kaimo vaikinų (nes Veronika nusiskandino).

## Nefabuliniai kūrinio elementai

* Gamtos vaizdai. Jie sudaro kūrinio foną, gali atspindėti veikėjų nuotaiką arba būti neutralūs.
* Kūrinio pavadinimas. Jame gali atsispindėti tema, žanras, veiksmo aplinkybės.