Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Duomenų bazė

**Duomenų bazė** – organizuotas (susistemintas, metodiškai sutvarkytas) duomenų rinkinys, kuriuo galima individualiai naudotis elektroniniu ar kitu būdu.

Nors terminas kilo kompiuterių pramonėje, dabartinės vartojimo prasmės ribos praplėstos ir EU Database Directive (kurianti duomenų bazių intelektinės nuosavybės teises) apima ir neelektronines rūšis.

## Kompiuterinė duomenų bazė

Duomenų bazė (dažnai netaisyklingai vadinama tiesiog *duombazė*) nėra pati kompiuterinė programa. Duomenų bazei sukurti ir valdyti naudojama duomenų bazių valdymo sistema (DBVS), angl. *data base management system* (DBMS), kartais prie duomenų prieiti galima įvairiomis programomis (pvz.: DBF plėtinio failus galima atidaryti Microsoft Excel programa).

Duomenų bazėje įrašai saugomi tokia tvarka (pavidalu), kad kompiuterinė programa gali jais naudotis ir atsakyti į užklausas. Dažniausiai geresniam duomenų ištraukimui ir rūšiavimui įrašai išdėstyti kaip duomenų elementų rinkiniai (faktai, eilutės). Užklausų rezultatai tampa informacija, kuria remiantis galima daryti išvadas, priimti sprendimus, kas kitu būdu būtų sudėtinga suvokti arba neįmanoma aprėpti.

Duomenų bazių sistemų savybes tyrinėja informatika.

## Taip pat skaitykite

* Reliacinė duomenų bazė
* Tinklinė duomenų bazė
* Objektinė duomenų bazė
* Valdymo duomenų bazė

Vikižodynas
# Aibių teorija

Veno diagrama, vaizduojanti dviejų aibių sankirtą.
**Aibių teorija** – matematinės logikos šaka, kuri nagrinėja aibes – objektų rinkinius.

Aibės yra užrašomos atskiriant jos elementus (skaičius arba raides) kableliais ir apgaubiant figūriniais skliaustais. Pavyzdžiui, aibė WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 yra sudaryta iš elementų 1, 2 ir 3.

Aibių teorijos pradininkai buvo Georgas Kantoras ir Ričardas Dedekindas (1870 m.).

Vengiant paradoksų (pavyzdžiui, Raselo paradokso) aibių teorija buvo aksiomatizuota. Pirma aibių teorijos aksiomatizacija pasiūlyta Ernsto Zermelo 1908 m. ir papildyta Abrahamo Frenkelio bei Toralfo Skolemo iki standartinės Zermelo-Frenkelio aibių teorijos.

## Aibių veiksmai

Yra 3 pagrindiniai aibių veiksmai:

* **Sąjunga**. Aibių WIKINIUM\_MATH\_PH\_1 ir WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 sąjunga žymima WIKINIUM\_MATH\_PH\_3 . Rezultatas yra nauja aibė, kurioje yra visi skirtingi A ir B elementai. Pavyzdžiui, aibių WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 } ir WIKINIUM\_MATH\_PH\_5 } sąjunga yra aibė WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 }.
* **Sankirta**. Aibių WIKINIUM\_MATH\_PH\_7 ir WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 sankirta žymima WIKINIUM\_MATH\_PH\_9 . Rezultatas yra nauja aibė, kurioje yra atrinkti bendri WIKINIUM\_MATH\_PH\_10 ir WIKINIUM\_MATH\_PH\_11 aibių elementai. Pavyzdžiui, aibių WIKINIUM\_MATH\_PH\_12 } ir WIKINIUM\_MATH\_PH\_13 } sankirta yra aibė WIKINIUM\_MATH\_PH\_14 }.
* **Skirtumas**. Aibių WIKINIUM\_MATH\_PH\_15 ir WIKINIUM\_MATH\_PH\_16 skirtumas žymimas WIKINIUM\_MATH\_PH\_17 . Rezultatas yra nauja aibė, kuri yra gauta iš aibės WIKINIUM\_MATH\_PH\_18 išmetus visus elementus, kurie priklauso aibei WIKINIUM\_MATH\_PH\_19 . Pavyzdžiui, aibių WIKINIUM\_MATH\_PH\_20 } skirtumas yra aibė WIKINIUM\_MATH\_PH\_21 }.

## Išnašos
# ISSN

**International Standard Serial Number** (**ISSN**, liet. *Tarptautinis standartinis serialinio leidinio numeris*) – unikalus tarptautinis standartinis aštuonių skaitmenų kodas, identifikuojantis serialinį (periodinį) leidinį. ISSN numeris 1975 m. adaptuotas kaip tarptautinis ISO 3297 standartas.

Paprastai ISSN kodai priskiriami ISSN Nacionalinių centrų, dažniausiai įsikūrusių šalies nacionalinėse bibliotekose. Šiuos centrus koordinuoja ISSN Tarptautinis centras, esantis Paryžiuje (Prancūzija). Tarptautinis centras yra tarpvyriausybinė organizacija, įkurta 1974 m.

## Numerio formatas

ISSN numeris susideda iš aštuonių skaitmenų, brūkšneliu atskirtų į dvi dalis po keturis skaitmenis. Paskutinis kaitmuo, kuris gali būti nuo 0 iki 9 arba (X, reiškiantis 10), yra kontrolinis, leidžiantis patikrinti, ar ISSN numeris teisingas.

Pavyzdžiui, žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ ISSN numeris yra 0134-3084. Norėdami patikrinti, ar jis teisingas, atliekame šiuos veiksmus:

1. Suskaičiuojame pirmų septynių ISSN numerio skaitmenų, atitinkamai padaugintų iš 8, 7, 6, 5, 4, 3 ir 2, sumą:
0×8 + 1×7 + 3×6 + 4×5 + 3×4 + 0×3 + 8×2 = 0 + 7 + 18 + 20 + 12 + 0 + 16 = 73.
2. Gautas skaičius dalinamas iš 11 ir randama jo liekana. Kai kuriuose skaičiavimuose tai aprašoma mod() funkcija:
73 mod 11 = 7 (73/11 = 6 su liekana 7).
3. Gauta liekana atimama iš 11, o gautas rezultatas teisingo ISSN numerio atveju – kontrolinis skaitmuo:
11 – 7 = 4 (mūsų atveju ISSN numerio paskutinis (kontrolinis) skaitmuo ir yra 4).

ISSN numerių pagrindu formuojami periodinių leidinių brūkšniniai kodai. ISSN priskiriami numeriai leidžia atsisakyti vietinių numerių, supaprastinti leidyklų ir poligrafijos įstaigų bei bibliotekų bendradarbiavimą, taip pat su ISSN numeriu atlikti informacijos apie leidinius paiešką automatizuotose sistemose.

## Taip pat skaitykite

* Bibcode
* ISBN
* LCCN

## Nuorodos

* Tarptautinis ISSN centras **(**angl.**)**
# Bibcode

**Bibcode** (arba **refcode**) – trumpa 19 simbolių seka, skirta šaltiniams nurodyti. Pirmiausia pradėta naudoti astronomijos mokslo darbuose, bet dabar sutinkama ir kitur.

Šios sekos formatas yra *YYYYJJJJJVVVVMPPPPA*, kur

* YYYY yra publikavimo metai,
* JJJJ yra žurnalo (jei tai žurnalas) sutarta santrumpa,
* VVVV yra tomas,
* M – skyrius,
* PPPP – puslapis
* A – pirmo autoriaus pavardės pirmoji raidė.

Nenaudojami laukeliai keičiami taškais. Jei yra daugiau kaip 9999 puslapiai, laukelis M irgi naudojamas puslapio numeriui. Yra ir daugiau specialių išimčių, jei reikiami skaičiai laukeliams per dideli (imamos naudoti raidės).

## Pavyzdžiai

| Bibcode | Šaltinio iššifravimas |
| --- | --- |
| `1974AJ.....79..819H` | Heintz, W. D. (1974). „Astrometric study of four visual binaries“. *The Astronomical Journal*. **79**: 819–825. Bibcode:1974AJ.....79..819H. doi:10.1086/111614. |
| `1924MNRAS..84..308E` | Eddington, A. S. (1924). „On the relation between the masses and luminosities of the stars“. *Monthly Notices of the Royal Astronomical Society*. **84** (5): 308–332. Bibcode:1924MNRAS..84..308E. doi:10.1093/mnras/84.5.308. |
| `1970ApJ...161L..77K` | Kemp, J. C.; Swedlund, J. B.; Landstreet, J. D.; Angel, J. R. P. (1970). „Discovery of circularly polarized light from a white dwarf“. *The Astrophysical Journal Letters*. **161**: L77 – L79. Bibcode:1970ApJ...161L..77K. doi:10.1086/180574. |
| `2004PhRvL..93o0801M` | Mukherjee, M.; Kellerbauer, A.; Beck, D.; et al. (2004). „The Mass of 22Mg“ (PDF). *Physical Review Letters*. **93** (15): 150801. Bibcode:2004PhRvL..93o0801M. doi:10.1103/PhysRevLett.93.150801. PMID 15524861. |

## Šaltiniai
# Semantic Scholar

**Semantic Scholar** – mokslinės literatūros tyrimo įrankis, pagrįstas dirbtiniu intelektu. Sukurtas *Allen Institute for AI* ir viešai išleistas 2015 m. lapkričio mėn.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus tinklapis
# Upsalos universitetas

|  |
| --- |
| Upsalos universitetas |
|  |
| lot. *Universitas regia upsaliensis* |
| Įkurtas | 1477 m. |
| Tipas | Valstybinis |
| Rektorius | Eva Åkesson |
| Studentų | 43 591 (2016 m.) |
| Doktorantai | 2 289 (2016 m.) |
| Vieta | Upsala, Švedija |
| Svetainė | www.uu.se |

**Upsalos universitetas** (švediškai – *Uppsala universitet*) – universitetas Upsalos mieste, už 64 kilometrų (40 mylių) į šiaurę, šiaurės vakarus nuo Stokholmo, Švedijoje. Tai pats seniausias universitetas Skandinavijoje, įkurtas 1477 m. Universitete siūlomas platus spektras studijų programų.

## Universiteto centrai ir biurai

Upsalos universitetas turi keturis biurus užsienyje: Šanchajuje, Pekine, Naujajame Delyje, Hanojuje.
# University of Chicago Press

University of Chicago Press|  |
| Pirminė įmonė | Čikagos universitetas |
| Įkurta | 1890 m. |
| Kilmės šalis | JAV |
| Centrinė būstinė | Čikaga, Ilinojus, JAV |
| Platinimas | Chicago Distribution Center (JAV) John Wiley & Sons (UK) |
| Leidinių tipai | Knygos, akademiniai žurnalai |
| Oficiali svetainė | press.uchicago.edu |

**University of Chicago Press** – Čikagos universiteto leidykla. Didžiausia ir viena seniausių JAV universitetinių leidyklų. Įkurta 1890 m.

Pirmoji išleista knyga – „Assyrian and Babylonian Letters Belonging to the Kouyunjik Collections of the British Museum“.

## Šaltiniai
# Smitsono institutas

Smitsono instituto būstinė Vašingtone
Smithsonian logo.
**Smitsono institutas** (angl. *Smithsonian Institution*) – mokslo, tyrimų ir švietimo įstaiga bei jai priklausantis muziejų kompleksas JAV. Būstinė – Smitsono pilis Vašingtone.

Institutas remiamas JAV vyriausybės bei asmeninių aukų. Taip pat pelną gauna iš leidybinės bei komercinės veiklos (mokomųjų programų, žaidimų gamyba, suvenyrų prekyba).

Institutas pavadintas anglų mokslininko Džeimso Smitsono, paaukojusio visą savo turtą šios mokslinės įstaigos sukūrimui, garbei. Įkurtas 1846 m.

## Tyrimai

Institutas vyko tyrimus įvairiose mokslo srityse. Jam priklauso šie tyrimų centrai:

* Amerikos meno archyvai
* Smitsono astrofizikos observatorija ir susijęs Harvardo-Smitsono astrofizikos centras
* Carrie Bow jūrinių tyrimų stotis
* Liaudies gyvenimo ir kultūros paveldo centras
* Smitsono aplinkos tyrimų centras
* Žemės ir planetų tyrimų centras
* Aplinkosaugos ir tyrimų centras
* Fort Pyrso jūrinių tyrimų stotis
* Paukščių migracijos centras
* Muziejų saugojimo centras
* Smitsono tropikų tyrimų centras
* Woodrow Wilson tarptautinis mokslininkų centras
* Smitsono bibliotekų institutas

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
# Encyclopædia Britannica

**Encyclopædia Britannica**|
11 „Encyclopædia Britannica“ leidimo antraštinis puslapis |
| **Žanras** | Enciklopedija |
| **Šalis** | Jungtinė Karalystė (1768–1901) JAV (1901–dabar) |
| **Kalba** | Anglų |
| **Leidykla** | Encyclopædia Britannica, Inc. |

**Encyclopædia Britannica** (liet. *Britų enciklopedija*) – universalioji enciklopedija anglų kalba; ji siekia – kaip ir vokiškoji Brokhauzo enciklopedija – pateikti visas žmonijos žinias kiek įmanoma išsamiau (*The Sum of Human Knowledge*) ir giliau. Pirmasis leidimas (1768–1771) pavadinimu „The Encyclopædia Britannica, or A Dictionary of Arts and Sciences“ (liet. *Britų enciklopedija, arba Menų ir mokslo žodynas*) Edinburge išleistas Škotijos džentelmenų draugijos.

2004 m. leidime – 75 000 straipsnių, 44 mln. žodžių; 2005 m. >100 000 str.

## Išnašos

## Literatūra

* Harvey Einbinder: *The Myth of the Britannica*. New York, London 1972.

## Nuorodos

* Encyclopædia Britannica – Oficiali svetainė **(**angl.**) Web-Edition der Encyclopaedia Britannica, 1911 **(**angl.**) Dusting off the Britannica (Nupūskime dulkes nuo Britanikos) – dienraštis *Business Week* (1997 – angl.)
* The Lies And Fallacies Of The Encyclopedia Britannica. How Powerful And Shameless Clerical Forces Castrated A Famous Work Of Reference (Encyclopædia Britannica esantys klaidinimai ir melas…) Joseph McCabe, 1947. Autorius ieško *Britannica* savo laikmečio religinių nuostatų. **(**angl.**) Making fun of Britannica Tariamų klaidų sąrašas enciklopedijoje *Britannica* ir kaip jos buvo ištaisytos Vikipedijoje
* Hoher Tiefgang: Encyclopedia Britannica Ultimate Reference Suite 2004 (Recenzija, vokiečių k.)
# Cambridge University Press

Cambridge University Press| Pirminė įmonė | Cambridge University Press & Assessment |
| Statusas | Kembridžo universiteto padalinys |
| Įkurta | 1534 m. (1534) |
| Įkūrėjas | Henrikas VIII |
| Kilmės šalis | Anglijos karalystė (nuo 1534 m.) |
| Centrinė būstinė | Kembridžas, Anglija |
| Svarbiausi darbuotojai | Peter Phillips (CEO) |
| Negrožinės literatūros temos | Humanitariniai mokslai; socialiniai mokslai; mokslas; medicina; inžinerija ir technologijos; anglų kalbos mokymas ir mokymasis; išsilavinimas; Biblija |
| Žanrai | Akademininė ir edukacinė literatūra |
| Kiti pavadinimai | Cambridge University Press |
| Pajamos |  £1 mlrd. (2022 m.) (duomenys iš Cambridge University Press & Assessment) |
| Darbuotojų skaičius | 6100 (2022 m.) |
| Oficiali svetainė | cambridge.org |

**Cambridge University Press** – leidykla, įsikūrusi Jungtinėje Karalystėje, Kembridžo universitete. 1534 m. įkūrė Anglijos karalius Henrikas VIII. Tai seniausia universitetinė leidykla pasaulyje. Oficiali Anglijos karaliaus dokumentų leidykla.

Kembridžo universiteto leidykla – universiteto padalinys ir ne pelno siekianti organizacija. Prekiauja pasauliniu mastu, leidybos centrai ir biurai įsikūrę daugiau nei 40 šalių. Leidykla išleidžia daugiau nei 50 000 leidinių, parašytų autorių iš daugiau nei 100 šalių.

## Šaltiniai
# Astrobiologija

**Astrobiologija** – mokslas, tiriantis gyvybės visatoje kilmę, evoliuciją, pasiskirstymą ir vystymąsi. Tyrimų objektas yra ne tik žemiška, bet ir nežemiška gyvybė. Šis tarpdalykinis mokslas ieško tinkamos gyvybei aplinkos Saulės sistemoje, tinkamų gyvybei planetų už saulės sistemos ribų, tiria gyvybei būtiną cheminę aplinką, laboratorijose bei įvairiose Žemės vietose tiria ankstyvosios gyvybės kilmę ir evoliuciją, stebi, kaip gyvybė geba prisitaikyti prie Žemėje kylančių iššūkių ir kosminės erdvės. Astrobiologija stengiasi atsakyti į klausimą, ar egzistuoja gyvybė už žemės ribų, ir kaip tokią gyvybę būtų įmanomą aptikti. Terminas **egzobiologija** turi panašią reikšmę, bet yra labiau specifiškas – jis apima gyvybės paieškas už Žemės ribų, ir tiria nežemiškos aplinkos įtaką gyviems organizmams.

Astrobiologija pasitelkia fizikos, chemijos, astronomijos, biologijos, molekulinės biologijos, ekologijos, planetologijos, geografijos ir geologijos žinias, kad galėtų ištirti nežemiškos gyvybės galimybes ir atpažintų biosferas, kurios skiriasi nuo Žemės biosferos.

Sąvoka įvesta amerikiečių biologo Joshua Lederberg XX a. 6-ame dešimtmetyje ruošiantis žmogaus išsilaipinimui Mėnulyje.

Manoma, kad Saulės sistemoje gyvybė gali egzistuoti arba galėjo egzistuoti Marse ir Jupiterio palydove Europoje. Taip pat panašiais tikslais tiriamas ir Titanas.

## Minimalios sąlygos gyvybei

Manoma, kad gyvybei atsirasti ir egzistuoti reikalingos tam tikros minimalios sąlygos, galinčios susidaryti planetoje:

* pagrindinių elementų egzistavimas: skysto vandens, azoto, anglies (arba silicio);
* planetos orbitos stabilumas (kad gyvybė turėtų pakankamai laiko atsirasti);
* planetos saulės (-ių) stabilumas.

## Gyvybės Marse galimybės

Hipotezė, kad Marse gali būti arba galėjo būti gyvybės formų remiasi tuo, kad jame yra buvę skysto vandens. Gyvybės ženklų čia ieškojo zondai (tarp jų Viking, Mars Explorer ir Beagle 2 modulis), taip pat robotai Mars Exploration Rover 1 ir 2. Svarstoma hipotezė apie marsietišką poliekstremofiliškos bakterijos *Deinococcus radiodurans* kilmę.

## Gyvybės Europoje galimybės

Europa yra vienas iš Jupiterio palydovų. Hipotezė, kad šiame palydove gali būti gyvybė, remiasi tuo, kad jame aptiktas vandenynas, esantis po keletu kilometrų ledo. Kaip eksperimentinį pavyzdį mokslininkai naudoja Vostoko ežerą esantį Antarktidoje, kuris yra panašiose sąlygose, kaip kad įsivaizduojamos Europos sąlygos.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite

* Dreiko lygtis
* Fermi paradoksas
* Kriptozoologija
* Marso kolonizacija
* Mėnulio kolonizacija
* Nežemiška civilizacija
* SETI
* Teraformavimas
# Bakteriologija

**Bakteriologija** – mokslas, tiriantis bakterijas, jų morfologiją, savybes ir funkcionavimą.

Bakteriologijos mokslo pradžia yra glaudžiai susijusi su mikroskopo išradimu bei tobulinimu. Antonie van Leeuwenhoek, pagaminęs lęšių sistemą, kuri leido padidinti stebimus objektus iki 270 kartų, 1675 m. vandenyje, rūgstančiame skystyje, seilėse ir kituose žmogaus organizmo išskiriamuose skysčiuose stebėjo mažiausius savarankiškus gyvus organizmus, įskaitant ir bakterijas.
# Matematinė biologija

Gėlėje geltonasis bobramunis matomi Fibonačio skaičiai.
**Matematinė biologija** yra tarpdisciplininė mokslo sritis, kuri apima biologiją, mediciną ir biotechnologiją. Sritis gali būti minima kaip matematinė biologija arba biomatematika, kad pabrėžtų matematinę pusę arba teoretinę biologiją.

Matematinė biologija įtraukia tokias pagrindines posrites:

* Biologinis matematinis modeliavimas
* Sudėtingų sistemų biologija
* Bioinformatika
* Skaitmeninis biomodeliavimas

Biologijoje jau yra taikomos tokios matematikos sritys: algebra, tikimybių teorija, statistika, tiesinė algebra, abstrakčioji algebra, grafų teorija, kombinatorika, algebrinė geometrija, topologija, dinaminės sistemos, diferencialinės lygtys ir kodavimo teorija.

Viena iš pirmųjų knygų apie matematinę biologiją pasirodė 1917 m. (Kembridžas), jos autorius d’Arsis Tompsonas.

## Svarba ir taikymas

Matematikos taikymas biologijoje turi ilgą istorija, tačiau tik nesenai buvo kulminacija šioje srityje. Tai lėmė:

* milžiniškas informacijos rinkinių kiekis dėka genomo tyrimų,
* matematikos įrankių, tokių kaip chaoso teorija, vystymasis, kurie padeda suprasti sudėtingus, netiesinius biologinius mechanizmus.
* padidėjusi kompiuterių galia, kuri leidžia atlikti įvairias simuliacijas.

### Populiacijų biologija

Daug populiacijos modelių teigia, kad jų populiacijos dydis yra pastovus. Buvo atlikta nemažai darbų populiacijų modelių kūrime, vieni žymiausių Tomo Maltuso eksponentinio augimo dėsnis ir Lotkos-Volteros lygtys.

## Šaltiniai
# Biofizika

**Biofizika** (gr. bios 'gyvybė, gyvenimas' + gr. physike, physis 'gamta') – tarpdisciplininis mokslas, biologijos problemas tiriantis fizikos bei chemijos metodais. Biofizika tiria biologinių procesų, vykstančių biologinėse sistemose (molekulėse, ląstelėse, organizmuose, ekosistemose) fizinę ir cheminę prigimtį.

Pirmą kartą sąvoką *biofizika* pavartojo Karlas Pirsonas 1892 m., tačiau kaip mokslas biofizika atsirado XX amžiuje, tam didelės įtakos turėjo informatikos raida. Biofizikai dirba fiziologijos, biochemijos, medicinos ir molekulinės biologijos srityse.

## Istorija

Lyginant su kitomis biologijos ir fizikos šakomis biofizika yra palyginti nauja ir todėl vis dar vystosi. Pirmieji biofizikos tyrimai buvo atlikti 1840 m. Berlyno fiziologų mokyklos grupės, tarp jų buvo Hermanas Helmholcas, Ernstas Heinrichas Vėberis, Carl F.W. Ludwig ir Johannes Peter Müller. Pirmasis Biofizikos mokslinių tyrimų institutas buvo įkurtas 1919 m. Maskvoje, o pirmasis Pasaulio biofizikų kongresas įvyko 1939 m. Niujorke.

## Biofizikos sritys

Pagal UNESCO nomenklatūrą biofiziką sudaro šie skyriai:

* 2406.01 Bioakustika (komunikacija ir lokacija oro ir vandens aplinkoje)
* 2406.02 Bioelektra (membranų potencialai, elektriniai informaciniai ir integraciniai reiškiniai)
* 2406.03 Bioenergetika (energijos gavyba, kiti energiniai ir šiluminiai reiškiniai)
* 2406.04 Biomechanika
* 2406.05 Biooptika (bioliuminescencija, rega ir reginės informacijos apdorojimas)
* 2406.06 Medicininė fizika (diagnostikos ir fizioterapijos metodai, patogenezės tyrimai)
* 2406.99 Kita
	+ 2406. Sudėtingų sistemų biofizika (sistemogenezė, evoliucija, individualusis vystymasis, biosistemų organizacijos lygiai)
	+ 2406. Sensorinių sistemų biofizika (psichofizika)
	+ 2406. Gyvenamosios aplinkos biofizika (ekologinė biofizika)
	+ 2406. Periodinių reiškinių biofizika (bioritmologija)
	+ 2406. Vystymosi ir evoliucijos biofizika
	+ 2406. Metabolizmo biofizika (medžiagų pernaša, hemodinamika, termoreguliacija)

Taip pat:

* Molekulinė biofizika
* Membranų biofizika
* Elektrofiziologija
* Teorinė biofizika

## Biofizika Lietuvoje

Biofizika Lietuvoje atsirado XX a. 6-ojo dešimtmečio pabaigoje, Kauno medicinos institute ir Vilniaus universitete.

## Nuorodos

* D. Kirvelio „Biofizika“ Archyvuota kopija 2004-05-17 iš Wayback Machine projekto.
* Biofizika ir jos perspektyvos Lietuvoje Archyvuota kopija 2005-04-15 iš Wayback Machine projekto.

## Šaltiniai
# Biotechnologija

**Biotechnologija** – bet kuri technologija, susijusi su natūralių biosistemų, gyvų organizmų ar darinių iš jų panaudojimu, pagrįsta manipuliacijomis su DNR už ląstelės ribų, siekiant pagaminti naują produktą arba jį perdirbti, panaudoti konkrečiam tikslui.

Terminas paplito XX a. antroje pusėje, nors biotechnologiniais procesais, kaip duonos kepimas, raugintų pieno produktų gamyba, fermentinių sūrių ir vyno darymas, naudojamasi labai seniai.

„Biotechnologijų“ terminą 1917 m. pirmasis pavartojo vengrų inžinierius Károly Ereky, anot jo, tai produktų gamyba, pasitelkiant gyvuosius organizmus.

**Išskiriamos tokios biotechnologijų šakos: Žalioji biotechnologija (žemės ūkyje panaudojami biotechnologiniai metodai);
* Mėlynoji biotechnologija (jūros organizmų biotechnologiniai tyrimai);
* Raudonoji biotechnologija (vaistinių medžiagų ieškojimas, gamyba biotechnologijos metodais);
* Geltonoji biotechnologija (maisto bei maisto papildų biotechnologija);
* Auksinė biotechnologija (bioinformatikos, nanotechnologijų, genomikos ir proteomikos pritaikymas biotechnologijoje);
* Rudoji biotechnologija (sausųjų zonų ir dykumų gyvybės biotechnologija);
* Violetinė biotechnologija (intelektinės nuosavybės apsauga biotechnologijų srityje (patentai, publikacijos, išradimai);
* Baltoji biotechnologija (pramoninė)(gyvų organizmų ar gyvybinės veiklos panaudojimas pramoninėje cheminių medžiagų, biodegalų ir pan. gamyboje);
* Pilkoji biotechnologija (klasikinė fermentacija. Kartais pilkoji biotechnologija sujungiama su baltąja, pramonine)

## Panaudojimas

**Veiklos sritys, kuriose yra taikomos biotechnologijos: Farmacija;
* Medicina;
* Lengvoji pramonė;
* Maisto pramonė;
* Gyvulininkystė;
* Augalininkystė;
* Žemdirbystė;
* Miškininkystė;
* Dekoratyvinė sodininkystė;
* Aplinkos apsauga;
* Karo pramonė.

Mikrobiologijos ir biochemijos pažanga – fermentų ir kitokių biologiškai aktyvių medžiagų išskyrimas - leido išplėsti praktines biotechnologijos galimybes.

Mikrobiologijos pramonė gamina pašarinius baltymus, aminorūgštis, vitaminus, antibiotikus, biopesticidus. Molekuliniame lygyje susiformavus genoinžinerinei biotechnologijai, kuriamos naujos organizmų, produkuojančių fermentus, hormonus, interferonus ir kitokias biologiškai aktyvias medžiagas, formas: susidaro galimybės kurti produktyvesnių ir turinčių kitas naudingas savybes žemės ūkio augalų ir gyvulių veisles.

Augalininkystėje viena iš genoinžinerinės biotechnologijos problemų – kurti azotą jungiančių bakterijų kamienus, sugebančius fiksuoti daugiau atmosferinio azoto ant ankštinių augalų šaknų, ir dirbtines azotą jungiančių bakterijų bei javų ir techninių augalų simbiozes.
Vienas iš biotechnologijos pasiekimų gyvulininkystėje – embrionų transplantavimas, siekiant gauti iš mažesnės veislės vertės patelių genetiškai vertingus palikuonis.

Biotechnologiniai procesai naudojami nukenksminant (utilizuojant) organines atliekas žemės ir komunaliniame ūkyje, pramonėje, gaunant vertingas organines trąšas ir dujas.

## Išnašos
# Dendrologija

**Dendrologija** (sen. gr. δένδρον 'medis' + *-λογία* 'susijęs su mokslu') – botanikos mokslo šaka, tirianti sumedėjusius augalus (medžius, krūmus ir krūmokšnius), jų morfologiją, sistematiką, anatomiją, fiziologiją, ekologiją, geografiją, aklimatizaciją, genetiką, ūkinę panaudą. Viena svarbiausių dendrologijos problemų – sumedėjusių augalų adaptacija naujoje aplinkoje. Taip pat siejama su miškų ūkio vystymu, miškų, parkų apželdinimu.

Dendrologijos mokslas atsirado XVII a. pab. – XVIII a. pr.

Su dendrologija artimai siejasi arboristika, kas yra savaime augančių ar introdukuotų sumedėjusių antropogeninio kraštovaizdžio augalų aplinkos augaviečių, buveinių priežiūra ir globa.

## Nuorodos

* Lietuvos dendrologų draugija (dendrologai.lt)
* Lietuvos arboristikos centras (arboristai.lt)
* Tarptautinė dendrologų draugija (dendrology.org) *Anglų k.*
* Tarptautinė arboristų draugija (isa-arbor.com) *Anglų k.*

## Šaltiniai

Vikižodynas