Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Epidemiologija

**Epidemiologija** (iš gr. epi „ant“ ar „tarp“ + *demos* „žmonės“ ar „sritis“ + *logos* „žodis“ ar „kalba“) – tai mokslas apie su sveikata susijusių įvykių (dažniausiai – sveikatos sutrikimų, ligų ar mirčių, bendrai vadinamų baigtimis) ir juos lemiančių veiksnių (vadinamų rizikos veiksniais) atsiradimą ir plitimą tam tikroje populiacijoje bei apie profilaktikos priemonių taikymo galimybes ir veiksmingumą. Mokslas atsirado XIX a. viduryje, ėmus tirti epidemijų protrūkius.

## Epidemiologiniai tyrimai

Tai moksliniai (daugiausiai – sveikatos mokslų) tyrimai, kuriais siekiama nustatyti (statistinius arba priežastinius) ryšius tarp numanomų rizikos veiksnių ir baigčių (dažniausiai – su sveikata susijusios baigčių).

Pagrindinės dvi epidemiologinių tyrimų grupės:

* eksperimentiniai tyrimai,
* stebėjimo tyrimai.
# Genomika

**Genomika** – biologijos mokslų šaka, tirianti organizmų genomus (organizmo genetinės medžiagos koduojamą informaciją) ir žinių apie ją panaudojimą praktikoje.

## Istorija

Genomika – gana jaunas mokslas. Pasaulyje genomika egzistuoja nuo *1980 metų*, tačiau eros pradžia laikomi *1995 metai*, kai buvo nuskaitytas pirmasis genomas – bakterijos *Haemophilus influenzae* genų seka.
*1996 metai* taip pat labai svarbi data genomikos istorijai – pirmą kartą buvo atliktas klonavimas. Klonuota avytė Doli.
*1998 m.* – kirmėlės genomas.
*2000 m. Kovo 5 d.* – gimė penki klonuoti paršiukai.
*2000 m.* – nuskaityta pirmoji augalo ir **žmogaus genomo seka**, o *2001 m.* – pelės.

## Genomikos panaudojimas

Genomikos žinios plačiai pritaikomos biotechnologijose: baltymų inžinerijoje, genetinėse modifikacijose, klonavime, be to, kriminalistikoje – nusikaltimų išaiškinimui, medicinoje – tėvystės nustatymui.

### Baltymų inžinerija

Baltymai – svarbūs organizmams molekuliniai junginiai, jie įeina į ląstelių sudėtį, reguliuoja organizme vykstančius procesus. Kai kurie baltymai žmogui gali būti gyvybiškai svarbūs, pvz., insulinas. Tačiau jo pasigaminti pakankamą kiekį laboratoriniu būdu beveik neįmanoma. Bent jau buvo neįmanoma, kol genomika pažengė į priekį tiek, kad būtų galima nesunkiai sintetinti baltymus. Genomikos progresas leido atpažinti ir išskirti iš genomo tas vietas, kurios yra baltymų sintezės pradžios ir pabaigos vietos, kitaip tariant išskirti iš DNR molekulės vietas su baltymų informacija. Tokios grandinėlės dalys įsodinamos į bakterijų DNR ir jos savo ruožtu sėkmingai sintetina baltymus. Tokiu būdu laboratorijoje galima pasigaminti beveik neribotą kiekį reikiamo baltymo, kad ir insulino.

## Įdomūs faktai

Šimpanzės ir žmogaus genomai skiriasi tik 4 %.
# Gerontologija

Vyresnio amžiaus žmonės aktyviai leidžia laiką Salduvės parke (Šiauliai)
**Gerontologija** – medicinos šaka, tirianti žmogaus organizmo senėjimo priežastis, mechanizmą, reiškinius bei pagyvenusius žmones. Rūpi ne vien fizinis senėjimo procesas, bet ir jam įtaką darantys socialiniai bei kultūriniai veiksniai. Gerontologijos šaka geriatrija nagrinėja senų žmonių ligų ypatumus, jų gydymo ir profilaktikos ypatumus. Senų žmonių higieną nagrinėja gerohigiena, psichiką ir elgseną – gerontopsichologija.

Gerontologija naudoja biocheminius, biofizinius, biologinius, fiziologinius, klinikinius ir kitus metodus. Didelę svarbą turi socialiniai ir higieniniai tyrimai, kurie padeda išaiškinti pernelyg ankstyvo senėjimo priežastis, priklausančias nuo žmogaus gyvensenos, socialinių sąlygų. Gerontologijos vystymąsi lemia esminiai vidutinės gyvenimo trukmės pakitimai.

## Istorija

Gerontologija pradėjo formuotis XX a. pradžioje. Buvo sukurta tokių organizmo senėjimo teorijų, kaip organizmo intoksikacijos, kurią sukelia žarnyno bakterijų apykaitos bei paties organizmo azotinių medžiagų apykaitos produktai (I. Melčikovo; Rusija, 1908 m.), zolių virtimo geliais ir protoplazmos kondensacijos (V. Ružičkos; Čekoslovakija, 1922 m.), fermentų aktyvumo sumažėjimo (V. Alpatovo ir O. Nastiukovos, TSRS, 1948 m.).

Pirmoji pasaulyje konferencija senėjimo profilaktikos ir ilgametystės klausimais įvyko 1938 m. Kijeve.

## Taip pat skaitykite

* Gerontopsichologija
* Senėjimas

## Šaltiniai
# Herpetologija

**Herpetologija** (gr., *herpeton* = šliaužiantis daiktas) – zoologijos šaka, tirianti šaltakraujus sausumos stuburinius - varliagyvius ir roplius.

Herpetologija tiria varliagyvių ir roplių sandarą (morfologiją ir anatomiją), fiziologiją, gyvenimo būdą ir elgseną (etologiją), vystymąsi ir paveldėjimą (embriologiją ir genetiką).

## Praktinė herpetologijos reikšmė

Svarbūs ir naudingi varliagyvių ir roplių ekologinės reikšmės tyrimai, ypač todėl, kad varliagyviai labai jautrūs aplinkos pokyčiams ir gerai atspindi aplinkos būklę.

Kai kurių varliagyvių ir roplių nuodai panaudojami medicinoje. Pavyzdžiui, kai kurių gyvačių nuodai naudojami kaip antikoaguliantai insulto ir širdies smūgio aukas.
# Histologija

Sėklidės prielipo mikropreparatas
**Histologija** (gr. histos 'audinys' + *logos* 'mokslas') – biologijos sritis, nagrinėjanti daugialąsčių organizmų audinių mikroskopinę sandarą, funkcijas ir jų vystymosi dėsningumus. Histologijos pradininku laikomas prancūzų anatomas M. Biša, pasiūlęs žmogaus audinių klasifikaciją. Histologijos suklestėjimui įtakos turėjo mikroskopinės technikos tobulėjimas.

Pagal morfologines ir fiziologines ląstelių savybes organizme buvo išskirti keturi tipai audinių: epitelinis, jungiamasis, raumeninis ir nervinis.

Išsamesni straipsniai enciklopedijoje:

* Epitelinis audinys (*Textus epithelialis*)
	+ Dengiamasis epitelis (*Epithelium superficiale*)
	+ Liaukinis epitelis (*Epithelium glandulare*)
* Jungiamasis audinys (*Textus connectivus*)
	+ Skaidulinis jungiamasis audinys (*Textus connectivus fibrosus*)
	+ Riebalinis audinys (*Textus connectivus specialis*)
	+ Kremzlinis audinys (*Textus connectivus skeleti*)
	+ Kaulinis audinys (*Textus osseus*)
	+ Kraujas (*Sanguis*)
	+ Limfa (*Lympha*)
* Raumeninis audinys (*Textus muscularis*)
* Nervinis audinys (*Textus nervosus*)

Histologinis atlasas
# Žmogaus biologija

**Žmogaus biologija** – biologijos sritis, tirianti biologinius ir biocheminius procesus išskirtinai žmogaus organizme. Ji labai artimai susieta su anatomija, bet tiria ne žmogaus sandarą, o tai, kodėl ji tokia, kas lemia organų būklę, jų kitimus ir susirgimus. Žmogaus biologija taip pat artima medicinai, sudaro dalį jos teorinio pagrindo.
# Jūrų biologija

**Jūrų biologija** – biologijos sritis tirianti augalus, gyvūnus ir kitą gyvybę jūrose.

Kadangi biologijoje daug šeimų ir genčių gyvena jūroje, o kitos ant žemės, jūrų biologija rūšis klasifikuoja pagal jų gyvenamą aplinką, o ne taksonomiją.
# Teriologija

**Teriologija** (gr. θηρίον žvėris -logija; dar vadinama **mamaliologija**, **mamologija**, **mastologija**) – zoologijos šaka, tirianti žinduolius. Mamologija (žodis kilęs iš lotynų kalbos mamma - krūtis + …logija - mokslas) - tai yra mokslas apie žinduolius.

Lazdyninė miegapelė
## Šakos

* Primatologija – mokslas apie primatus
* Ekvinologija (hipologija)
* Kinologija – mokslas apie šunis.
# Parazitologija

**Parazitologija** – biologijos mokslo sritis, tirianti parazitų gyvybines funkcijas, sugebėjimą maitintis, daugintis kito organizmo gyvybinėje aplinkoje ir reakciją į įvairias chemines medžiagas, gamtinius ir fizinius veiksnius, kylančius iš aplinkos.
# Patologija

Patologija
**Patologija** – ligų tyrimas ir diagnozavimas tiriant audinius, organus ar visą kūną (skrodimas). Taip pat žodis „patologija“ gali reikšti pačią liguistą būseną, sveikatos sutrikimą.

Bendroji patologija tiria audinių ir ląstelių pažeidimo mechanizmus. Jos tyrimo objektais gali būti ląstelių reakcijos į pažeidimus, uždegiminiai procesai, nekrozės, žaizdų gijimas, auglių formavimasis.

Medicininė patologija – ligų diagnozavimas tiriant biopsijas ar organizmo skysčius arba mirties priežasties nustatymas atliekant skrodimą. Veterinarinė patologija tiria gyvūnų, o fitopatologija – augalų ligas.
# Farmakologija

**Farmakologija** (gr. pharamakon 'vaistas' + *logos* 'mokslas') – mokslas apie vaistų, vartojamų ligoms gydyti ir profilaktikai, bei organizmo tarpusavio sąveiką. Farmakologija yra suskirstyta į bendrinę ir specialiąją.

## Bendrinė farmakologija

Bendroji farmakologija nagrinėja pagrindinius bendrus vaistų poveikio organizmui dėsningumus, kurie būdingi visiems vaistams. Ši farmakologijos šaka daugiausiai remiasi tyrimais ir plėtojama jais. Bendrinės farmakologijos tikslas yra išsiaiškinti vaistų poveikį ir sąveiką ne kuriam nors organui ar jų grupei, o visam organizmui, todėl svarbiausias jos pagalbinis mokslas yra farmakodinamika. Kitas pagalbinis mokslas – farmakokinetika, nes bendrinės farmakologijos tikslas yra išsiaiškinti ir kokybinius bei kiekybinius vaistų kitimus organizme.

Vienas iš pagrindinių bendrinės farmakologijos tyrimo objektų – bendra vaistų veikimo charakteristika ir klinikinė farmakopatologija.

## Specialioji farmakologija

Specialioji farmakologija tiria vaistus ir jų grupių tarpusavio sąveiką bei jų veikimą atskiriems organams ar organų grupėms. Specialioji farmakologija remiasi įvairiais eksperimentais, remiasi farmakodinamika, farmakokinetika bei toksikologija. Specialiosios farmakologijos sudaro ir dalis biochemijos ir farmacijos teorijos, todėl yra labai svarbu tai žinoti.

## Bibliografija

* R. Basevičius, V. Budnikas, A. Mickis ir kt. Farmakologija, V.: Mokslas, 1986.
# Struktūrinė biologija

**Struktūrinė biologija** - molekulinės biologijos, biochemijos ir biofizikos šaka, tirianti makromolekulių, ypač baltymų ir nukleorūgščių, struktūrą. Struktūrinė biologija tiria, kaip šios molekulės įgyja savo savybes ir kaip pakitimai paveikia jų funkcijas. Kadangi makromolekulės atlieka daugelį funkcijų ląstelėse, jos yra daugelio biologų susidomėjimo objektas.

Makromolekulių funkcijas ir savybes smarkiai nulemia jų erdvinė - tretinė - struktūra, kurią lemia pirminė struktūra - kokie monomerai sudaro molekulę. Tačiau erdvinę struktūrą gali lemti ir aplinkos sąlygos - temperatūra, rūgštingumas.

Kadangi makromolekulės mažos, jų neįmanoma stebėti net per galingiausią šviesinį mikroskopą. Joms tirti taikoma elektroninė mikroskopija, kristalografija ir daugelis kitų metodų.
# Teratologija

Dvigalvis veršelis
Suaugęs bulius su penkiomis kojomis.
**Teratologija** (angl. *teratology*, iš gr. τέρας, kilm. *τέρατος* 'pabaisa, išsigimėlis' + gr. λογος 'mokymas') – biologijos dalis, tirianti organizmų vystymosi nenormalumus (paprastai anatominius). Kartais suvokiamas siaurai, kaip disciplina, tirianti žmonių įgimtas ydas. Iš tiesų teratologija apima ne tik embrioninę, bet ir kitas vystymosi stadijas (pvz., lytinės brandos), ne tik žmones, bet ir kitus organizmus (pvz., augalų teratologija).

Pvz., vystymosi toksikologija tiria toksinių medžiagų sukeltus vystymosi sutrikimus, ne tik sandaros nenormalumus, bet ir vėluojantį augimą, protinio vystymosi atsilikimą, kurie nesusiję su sandaros sutrikimais.

XVII a. teratologija apėmė aprašymus visko, kas atrodė keista ir nenormalu. XVII a. teratologija labiau sutelkė dėmesį į biologinius sandaros nenormalumus, tarp jų ir augalų. Šiais laikais teratologija daugiausia užsiima teratogenezės tyrimais, ypač medicininiais. Pvz., 1973 m. dr. *David W. Smith* iš Vašingtono universiteto Medicinos mokyklos pagarsėjo atradęs fetalinį alkoholinį sindromą.

Dabar teratologija persikloja su tokiomis disciplinomis, kaip vystymosi biologija, embriologija, genetika.

## Nuorodos
# Toksikologija

Toksikologija
**Toksikologija** – medicinos šaka, tirianti nuodus, jų ypatybes, nuodų ir gyvų organizmų tarpusavio sąveiką.

Yra žinomos šios toksikologijos šakos:

* bendroji
* klinikinė
* pramonės
* maisto
* ekologinė
* karinė
* teismo
* pašarų
# Virusologija

Bakteriofagai puola bakteriją
**Virusologija** – mokslas apie virusus ir į juos panašius ligų sukėlėjus. Šis mokslas tiria virusų struktūrą, klasifikaciją ir evoliuciją, ląstelių užkrėtimo būdus ir tai, kaip ląstelės panaudojamos virusui daugintis, ligas, kurias jie sukelia, virusų izoliavimo ir auginimo būdus, pritaikymą tyrimuose ir medicinoje. Virusologija dažnai laikoma mikrobiologijos arba patologijos dalimi.

## Virusų klasifikacija

Pagrindinė virusologijos šaka yra virusų klasifikacija. Klasifikuoti virusus galima pagal įvairius kriterijus:

* Pagal tai, kieno ląsteles užkrečia (gyvūnų, augalų, grybų, bakterijų (bakteriofagas) virusai).
* Pagal baltyminio apvalkalėlio formą.
* Pagal struktūrą (pvz., lipidinio apvalkalo buvimą).
* Pagal naudojamą nukleorūgštį. Tai labiausiai paplitusi ir naudingiausia klasifikacija.
	+ DNR virusai
		- Dvivijės DNR virusai
		- Vienvijės DNR virusai (daug retesni)
	+ RNR virusai
	+ Atvirkštinės transkripcijos virusai. Jie naudoja atvirkštinę transkriptazę savo genų kopijoms gaminti.

Virusologija taip pat tiria į virusus panašias struktūras, pavyzdžiui, viroidus (žiedinės RNR be apvalkalėlio, užkrečiančios augalus) ir prionus (patologinės konformacijos baltymai).

## Virusų panaudojimas

Virusai plačiai naudojami moksliniuose tyrimuose, ypač genetikos srityje. Juos galima panaudoti genams pernešti iš vieno organizmo į kitą.
# Vėdryniniai

| Ranunculaceae |
| --- |
|  Paprastoji šilagėlė (*Pulsatilla vulgaris*) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Vėdrynažiedžiai *( Ranunculidae)* |
| Šeima: | Vėdryniniai *( Ranunculaceae)* |

 |

**Vėdryniniai** (*Ranunculaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima.

Daugiamečiai ir vienamečiai žoliniai augalai, turintys skiautėtus arba suskaldytus lapus ir kekėse išsidėsčiusius žiedus. Daugelis rūšių turi nuodingų medžiagų – alkaloidų bei gliukozidų. Dėl to gyvuliai ganyklose dažnai jų neėda. Tačiau šiene ir rudenį po šalnų ganyklose daugelis rūšių netenka savo nuodingų savybių. Kai kurie augalai dėl juose esančių alkaloidų, gliukozidų ir kitų medžiagų turi gydomųjų savybių ir vartojami medicinoje, liaudies medicinoje, homeopatijoje (pavasarinis adonis). Yra dekoratyvinių augalų, auginamų parkuose bei darželiuose.
Šeimoje iš viso priskaičiuojama iki 1500 rūšių. Lietuvoje auga apie 60 rūšių.

Lietuvoje auga ar yra auginami šių genčių augalai:

* Kurpelė (*Aconitum*)
* Juodžolė (*Actaea*)
* Adonis (*Adonis*)
* Plukė (*Anemone*)
* Sinavadas (*Aquilegia*)
* Vijutrė (*Atragene*)
* Kurklė (*Batrachium*)
* Puriena (*Caltha*)
* Raganė (*Clematis*)
* Raguolis (*Consolida*)
* Pentinius (*Delphinium*)
* Erantis (*Eranthis*)
* Eleboras (*Helleborus*)
* Žibuoklė (*Hepatica*)
* Bligna (*Isopyrum*)
* Strugena (*Myosurus*)
* Juodgrūdė (*Nigella*)
* Šilagėlė (*Pulsatilla*)
* Vėdrynas (*Ranunculus*)
* Vingiris (*Thalictrum*)
* Burbulis (*Trollius*)

Kitos gentys:

* Strugūnis (*Anemonopsis*)
* *Archiclematis*
* Rautenė (*Asteropyrum*)
* *Barneoudia*
* Tvaikenė (*Beesia*)
* *Calathodes*
* *Callianthemum*
* *Ceratocephala*
* Blakėžudė (*Cimicifuga*)
* *Clematopsis*
* Koptis (*Coptis*)
* Poblignė (*Dichocarpum*)
* *Enemion*
* *Hamadryas*
* *Knowltonia*
* *Komaroffia*
* *Krapfia*
* *Kumlienia*
* *Laccopetalum*
* Plonuvis (*Leptopyrum*)
* *Megaleranthis*
* *Metanomone*
* *Miyakea*
* *Naravelia*
* *Oreithales*
* *Paraquilegia*
* *Paroxygraphis*
* Sinavadaitis (*Semiaquilegia*)
* *Souliea*
* *Trautvetteria*
* *Urophysa*
* Geltymis (*Xanthorhiza*)

Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie vėdryniniai:

* Trilapė bligna (*Isopyrum thalictroides*). Išnykstanti rūšis. Lietuvoje dabar žinoma viena radvietė Kauno m. ribose (Marvelėje).
* Tamsiažiedė šilagėlė (*Pulsatilla nigricans*). Lietuvoje kol kas žinoma tik Vilniaus apyl., Trakų ir Varėnos raj. Sparčiai nyksta.
* Vėjalandė šilagėlė (*Pulsatilla patens*). Lietuvoje paplitusi netolygiai, bet sparčiai nykstanti rūšis.

## Galerija

* Kurpelė
* Juodžolė
* Adonis
* Plukė
* Sinavadas
* Puriena
* Raganė
* Raguolis
* Erantis
* Eleboras
* Žibuoklė
* Bligna
* Juodgrūdė
* Šilagėlė
* Vėdrynas
* Vingiris
* Burbulis
# Saulašarė

| Drosera |
| --- |
|  *Drosera aliciae* |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Augalai *( Plantae)* |
| Skyrius: | Magnolijūnai *( Magnoliophyta)* |
| Klasė: | Magnolijainiai *( Magnoliopsida)* |
| Poklasis: | Erškėčiažiedžiai *( Rosidae)* |
| Šeima: | Saulašariniai *( Droseraceae)* |
| Gentis: | Saulašarė *( Drosera)* |

 |

**Saulašarė** (*Drosera*) – saulašarinių (*Droseraceae*) šeimos vabzdžiaėdžių augalų gentis.

## Paplitimas

Saulašarė paplitusi visuose žemynuose, išskyrus Antarktidą, nuo atogrąžų iki šalto klimato sričių. Didžiausia rūšių įvairovė Australijoje (apie pusė visų saulašarių rūšių). Gentis neaptinkama sausringose srityse, Arktyje, daugelyje atogrąžų miškų. Auga šlapiose arba drėgnose, gerai saulės apšviestose buveinėse, paprastai rūgščiame dirvožemyje (pelkėse, durpynuose, šlapynėse, drėgnose vandens telkinių pakrantėse, nuolat rūko gaubiamose vietose).

Pietinė saulašarė, sučiupusi drozofilą
## Morfologija

Saulašarė – vienametė arba daugiametė, rausvos, gelsvos ar šviesiai žalios spalvos žolė su šakniastiebiais, gumbeliais arba požeminėmis palaipomis. Stiebas labai trumpas, rečiau ilgas, status arba laipiojantis. Lapai susitelkę į skroteles arba pražanginiai, apaugę ilgais standžiais liaukiniais plaukeliais. Žiedai dvilyčiai, taisyklingieji. Vainiklapiai dažniausia balti, rečiau rausvi, raudoni arba violetiniai. Vaisius – atsidarančioji dėžutė su daug smulkių sėklų.

Visų rūšių saulašarės yra vabzdžiaėdžiai augalai. Ant lapų esančios liaukos išskiria klampų vabzdžius viliojantį skystį. Prilipus vabzdžiui liaukiniai plaukeliai prie jo prisilenkia arba lapas susisuka ir liaukų išskiriami fermentai vabzdį ima skaidyti. Suskaidytas medžiagas įsiurbia lapo paviršiuje esančios bekotės liaukos.

## Rūšys

*Drosera madagascariensis*
Ilgalapė saulašarė (*Drosera anglica*)
Žinoma ~100 rūšių. Daugelis auginamos kaip kambariniai dekoratyviniai augalai, dalis turi vaistinių savybių.

Lietuvoje auga 4 savaiminės rūšys:

* apskritalapė saulašarė (*Drosera rotundifolia*)
* ilgalapė saulašarė (*Drosera anglica*)
* bukalapė saulašarė (*Drosera ×intermedia*)
* mažalapė saulašarė (*Drosera intermedia*)

Kitos žymesnės rūšys:

* siūlinė saulašarė (*Drosera filiformis*)
* pietinė saulašarė (*Drosera capensis*)
* smulkioji saulašarė (*Drosera callistos*)
* palaipinė saulašarė (*Drosera prolifera*)
* dėmėtoji saulašarė (*Drosera schisandra*)
* granitinė saulašarė (*Drosera graniticola*)
* rausvoji saulašarė (*Drosera hamiltonii*)
* stambiažiedė saulašarė (*Drosera marcantha*)

## Šaltiniai
# Science

Science|  |
| Pirmasis 1883 m. vasario mėn. „Science“ žurnalo puslapis |
| Periodiškumas | savaitinis |
|

---

 |
| Redaktorius | Holden Thorp |
| Leidėjas | Amerikos asociacija mokslo pažangai |
| Steigėjas | John Michels |
| Įsteigta | 1880 m. |
| Kalba | anglų |
| ISSN | ISSN 0036-8075 |
|

---

 |
| **Tinklalapis:** www.sciencemag.org |

**„Science“** (liet. *Mokslas*) – JAV tarpdisciplininis antras labiausiai pasaulyje cituojamas mokslo žurnalas. Leidinys pradėtas leisti nuo 1880 m. Žurnalą leidžia Amerikos asociacija mokslo pažangai. Žurnalo steigėjas – John Michels, vyriausiasis redaktorius – Holden Thorp.

Kitaip nei daugelis kitų mokslinių žurnalų, kurie apžvelgią siaurą mokslinę sritį, „Science“ bei „Nature“ žurnalai apžvelgia visas mokslo šakas. Daugiausiai dėmesio skiriama originalių mokslinių tyrimų ir jų apžvalgų publikavimui, taip pat publikuojamos mokslo ir technologijų naujienos. Žurnalui straipsnius rašo autoriai iš viso pasaulio. Naujausi žurnalo numeriai prieinami tik prenumeratoriams, tačiau tyrimų straipsniai, paskelbti po 1997 m., prieinami nemokamai (užsiregistravus internetu).

2015 m. pirmojo leidinio cituojamas indeksas siekė 34.661, o pastarojo 38.138.

## Istorija

Žurnalą 1880 m. įsteigė Niujorko žurnalistas John Michels, gavęs finansinę paramą iš Thomas Edison, vėliau ir iš Alexander Graham Bell.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
# Riešutas

Graikinio riešutmedžio vaisių kauliukai - graikiniai riešutai
Graikinio riešutmedžio vaisius, kurio viduje - graikinis riešutas
Paprastasis lazdynas (*Corylus avellana*)
Kokosų kekės
**Riešutas** – stambus sausasis uždarasis vienasėklis vaisius. Apvalkalas – kietas sumedėjęs kevalas.

Riešutus augina riešutmediniai, bukiniai augalai, kai kurie – nakvišiniai.

## Riešutai maisto pramonėje ir prekyboje

Maisto pramonėje ir prekyboje naudojama buitinė riešuto samprata. Riešutais vadina sausus kietalukščius pakankami stambius vaisius ar jų dalis, sėklas.

Pagal šį požiūrį riešutais vadina:

* tikruosius riešutus - lazdyno riešutai
* kaulavaisių kauliukus - graikiniai riešutai, kokosai, pistacijos, migdolai
* vaisių sėklos - bertoletijos
* ankštis - arachiai
* plikasėklių sėklos - kedro riešutai

## Alergija

Maistui naudojami riešutai – dažnas maisto alergenų šaltinis. Reakcijos gali būti įvairios – nuo ​​lengvų simptomų iki sunkių, kuomet pasireiškia pavojinga gyvybei anafilaksija. Reakcija atsiranda dėl to, jog organizmas, reaguodamas į riešutuose esantį alergeną, išskiria histaminą.

## Šaltiniai
# Botanikos sodas

*Kitos reikšmės – Sodas (reikšmės).*
Botanikos sodas (Santo Domingas)
Oranžerija Vytauto Didžiojo universiteto botanikos sode
**Botanikos sodai** augina įvairius augalus mokslinių tyrimų, mokymo tikslais ir lankytojų apžiūrai.

## Tyrimai

Mokslinė tiriamoji veikla botanikos soduose apima tyrimus kaip egzotiškus augalus adaptuoti augimui vietinėje aplinkoje, taksonominius tyrimus; retų ir nykstančių rūšių veisimas.

## Istorija

Pirmieji šiuolaikiniai botanikos sodai buvo įkurti Šiaurės Italijoje šalia universitetų:

* Pizos 1543 m. įkurtas Luca Ghini, tuoj po to buvo įkurti ir Padujos 1545 m. bei Florencijos 1550 m. Visi trys sodai buvo skirti studentams mokytis pažinti gydomąsias augalų savybes; viena iš mokymo priemonių buvo eilė išdžiovintų augalų aptaisuose - ankstyvųjų herbariumų pradžia.
* Padujos tai seniausias pasaulyje universitetui priklausantis botanikos sodas. Čia vis dar yra biblioteka, auditorijos ir laboratorijos, kuriomis naudojosi studentai.

## Lietuvos botanikos sodai

* Šiaulių universiteto Botanikos sodas, Interneto svetainė[neveikianti nuoroda]
* Klaipėdos universiteto botanikos sodas, Interneto svetainė Archyvuota kopija 2010-01-13 iš Wayback Machine projekto.
* Vytauto Didžiojo universiteto botanikos sodas, Interneto svetainė
* Vilniaus universiteto botanikos sodas, Interneto svetainė Archyvuota kopija 2007-10-24 iš Wayback Machine projekto.

## Literatūra

* Lietuvos botanikos sodai. - Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2009. - 180 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-33-510-8

## Nuorodos

1001 sodas, kuriuos privalai pamatyti.- Knyga.