Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Evoliucinė psichologija

**Evoliucinė psichologija** – tarpšakinis psichologijos mokslas, nagrinėjantis žmogaus elgesį ir pažinimą. Evoliucijos psichologai tiria žmogaus protą remdamiesi darvinistiniu požiūriu.

XX a. paskutiniajame dešimtmetyje nauja perspektyva atsirado taikant kognitivinės psichologijos ir evoliucinės biologijos mokslinius metodus. Pagrindinis evoliucinės psichologijos tikslas – pritaikyti evoliucinės biologijos pagrindus bei mokslines žinias, idant būtų galima toliau plėtoti tyrimus, kurie leistų geriau suprasti žmogaus proto struktūrą.

## Išnašos

## Nuorodos

* Scholarpedia: Evoliucinė psichologija
# Filogenezė

Filogenetinis medis, rodantis gyvybės raidą žemėje ir ryšius tarp taksonų
**Filogenezė** – organizmų (jų sistematinių grupių - tipų, būrių, rūšių ir kt.) ar organų raida evoliucijos eigoje. Mokslas, tiriantis filogenezę, vadinamas **filogenetika**. Filogenetiniai ryšiai tarp rūšių ar stambesnių taksonų nustatomi remiantis morfologija, anatomija, fosilijomis, molekuliniais duomenimis. Taksonomija, organizmų skirstymas į grupes, dažniausiai remiasi filogenetiniais ryšiais.

* **Monofiletinė grupė** (natūrali grupė). Žinduolių klasė apima visus bendro protėvio palikuonis, todėl ši grupė natūrali.
* **Parafiletinė grupė** – grupė, kuri kilo iš bendro protėvio, bet apima ne visus to protėvio palikuonis. Pavyzdys - dabartinių roplių klasė - iš to paties protėvio kilo ir paukščiai.
* **Polifiletinė grupė** – nenatūrali, neatitinka filogenetinių ryšių. Pavyzdžiui, pirmuonys yra kilę iš skirtingų protėvių ir į vieną karalystę sujungti tik dėl patogumo.

## Šaltiniai
# Paleontologija

**Paleontologija** – biologijos mokslas, tiriantis geologinės praeities organinį pasaulį. Kaip ir bet koks savarankiškas mokslas, paleontologija turi savo tyrimo objektus, uždavinius ir metodus, tačiau yra glaudžiai susijusi su kitais biologijos mokslais ir geologija. Šis mokslas nagrinėja priešistorinių laikų organinį pasaulį pagal įvairių organizmų iškasenas ar jų veiklos pėdsakus. Iškastinės organizmų liekanos ar jų veiklos pėdsakai vadinami fosilijomis.

Paleontologija yra skirstoma į tris atskiras šakas: paleozoologija, paleobotanika ir paleoekologija.

Mokslininkai, padėję pagrindus paleontologijai, kaip mokslui: A. van Levenhukas, Karlas Linėjus, Z. Biufonas, Žoržas Kiuvjė (Cuvier), Viljamas Smitas, Žanas Batistas de Lamarkas, Adolfas Bronjanas, Čarlzas Darvinas.

## Išnašos
# Sociobiologija

**Sociobiologija** – tarpdisciplininis mokslas, sisteminis socialinio elgesio biologinių pagrindų tyrimas. Sociobiologija bando paaiškinti gyvų organizmų elgesį tam tikrų, evoliucijos metu išsivysčiusių, savybių rinkiniu.

Dažnai laikoma biologijos ir sociologijos mokslų šaka. Tuo pačiu sociobiologijos tyrimo laukas susikerta su evoliucijos teorijų tyrimais, zoologija, genetika, archeologija ir kitomis mokslinėmis disciplinomis. Tarp socialinių mokslų sociobiologijai artimiausia yra evoliucinė psichologija.

Sociobiologijos pradininkas buvo Edward Wilson, kuris 1975 m. išleido knygą *Sociobiology: The New Synthesis*. Tai buvo pirmasis bandymas paaiškinti tokius gyvūnų (daugiausia skruzdžių, nes tai buvo Wilson pagrindinė tyrimų sritis) socialinio elgesio tipus kaip altruizmas, agresija ir pan.

Sociobiologijoje pagrindinę vietą užima keletas sąvokų:

* **Inclusive fitness** („bendrasis pajėgumas“) – pagal klasikinį apibrėžimą reiškia bendrą individualaus pajėgumo (*individual fitness*) ir kitų giminystės ryšiais susijusių grupės narių pajėgumo sumą tam tikroje situacijoje. Toks sumavimas yra įmanomas tik tada, kai pagrindiniu veikėju laikomi genai, o individai tėra jų genų išgyvenimą palaikančios mašinos (*survival machine*). Pasak R. Dawkins individai tėra nemirtingų genų išlikimo mašinos. Giminystės ryšiais susiję organizmai, kurie turi didelę bendrų genų dalį žvelgiant iš genų perspektyvos yra svarbūs, nes jų išlikimas užtikrina bendrų genų išlikimą.
* **Kin selection** („giminingoji atranka“) yra altruistinis (sąmoningai ar nesąmoningai) organizmo elgesys siekiant padidinti giminingų organizmų pajėgumą. Altruizmas šiuo atveju suprantamas kaip pasiaukojamas elgesys, kai organizmas mažina savo paties pajėgumą didindamas kitų pajėgumą.

Paprastai sociobiologija nagrinėja nedideles grupes (10-100 individų), turinčių didelį genetinį bendrumą.

Kai kurie tyrinėtojai sociobiologijos prielaidas taiko ir didelėms socialinėms grupėms – gentims, etninėms grupėms, tautoms. Pierre L. van den Berghe teigimu ankstyvosios etninės grupės buvo pakankamai mažos, o jų narių genų bendrumas didesnis nei išorinių grupių, o tai skatino altruistinį elgesį, nes didino bendrąjį pajėgumą (inclusive fitness). Šioms ankstyvosioms etninėms grupėms išsiplėtus į dideles tautas giminystės ryšiai liko tik simboliniai, tačiau etninės grupės esmė liko ta pati. Norint atpažinti tokiai grupei priklausančius narius, kai grupė yra didelė ir jų neįmanoma pažinoti visų asmeniškai, galimi keli keliai: genealoginis, fenotipinis, specifinė išvaizda, elgesys (įskaitant kalbą).

## Nuorodos
# Sistematika

Karalystės ir kitų aštruonių pagrindinių biologinės klasifikacijos taksonų eiliškumas.
**Sistematika** (gr. systēmatikos = *sudarantis sistemą*) – biologijos šaka, kurios tyrimų objektas yra dabartinių ir išnykusių organizmų įvairovės raida, giminystės ryšiai, klasifikacija ir įvairių grupių įvardijimas; biologinių objektų klasifikacijos sistema, biologinė klasifikacija. Klasifikacija čia reiškia visų dabartinių ir išnykusių organizmų apibūdinimą ir išdėstymą sistemoje.

## Skirstymas

Pagal tyrimo objektus sistematika yra skirstoma į augalų, dumblių, gyvūnų, grybų ir bakterijų sistematikas.

## Taksonų pavadinimai

XX amžiaus pradžioje sistematikoje susiformavo septynios pagrindinės taksonominės kategorijos:

* *karalystė* – regnum
* *tipas* (arba *skyrius*) – phylum
* *klasė* – classis
* *būrys (arba eilė) –* ordo
* *šeima* – familia
* *gentis* – genus
* *rūšis* – species

## Šaltiniai
# Teistinė evoliucija

**Teistinė evoliucija**, rečiau vadinama **evoliuciniu kreacionizmu** nėra teorija moksline prasmė, o specifinis požiūris į tai, kaip evoliucinė biologija dera su tam tikrais religiniais įsitikinimais. Tai yra bendra nuomonė, kad dalis arba visas klasikinis religinis mokymas apie Dievą ir pasaulio sutvėrimą yra suderinamas su dalimis ar visais dabartiniais biologinės evoliucijos teorijos teiginiais.

Su šia nuomone sutinka (ar bent jau jos neatmeta) visos pagrindinės krikščionių bažnyčios, įskaitant Katalikų bažnyčią ir daugelį protestantų bendruomenių, taip pat dalis judaizmo atšakų.
# Mokslinis metodas

DNR modelis kartu su David Deutsch, mokslinių paaiškinimų šalininku.
**Mokslinis metodas** – veiksmų seka, kuri turi būti atlikta norint rasti atsakymą į kokios nors srities mokslinį klausimą (pvz., – „kodėl taip yra?“). Su nedaugeliu skirtumų ši seka įvairiose mokslo srityse yra panaši, nors jos žingsniai kartais labiau laikomi principais ir nebūtinai turi sekti nurodyta tvarka.

## Elementai

Joje paprastai numatoma:

* Tikslo klausimo iškėlimas
* Įvadinis stebėjimas. Moksliniai stebėjimai būna pakankamos apimties, vos vieną ar du kartus stebėti reiškiniai ar dėsningumai ignoruojami . Šiuo stebėjimu nustatomi dėsniai (pavyzdžiui, Omo dėsnis), dažnai išreiškiami matematiškai. Dėsniai nėra hipotezės.
* Hipotezių iškėlimas. Numatoma, kokie dar nežinomi duomenys gali būti gauti jei hipotezė teisinga. Hipotezės turi būti įmanomos patikrinti.
* Eksperimentai bei stebėjimai tikrinant hipotezę. Daugumoje mokslo sričių (pavyzdžiui, molekulinėje biologijoje) remiamasi beveik vien eksperimentu. Kitais atvejais (astronomijoje, istorijoje) eksperimentuoti beveik neįmanoma, tačiau sėkminga hipotezė patvirtina ir naujus, ją kuriant nežinomus stebėjimų rezultatus.
* Hipotezės patvirtinimas arba atmetimas remiantis surinktais duomenimis. Dažnai naudojami statistiniai ir kitokie matematiniai metodai.
* Rezultatų skelbimas, kad jie galėtų būti pakartoti kitur. Taip ne tik patikrinamas autorių sąžiningumas, bet ir įsitikinama, jog laboratorijos prietaisai neturi specifinių gedimų, netikslumų ar kitokių ypatumų, dėl kurių ir daug kartų kartojant gali būti gaunami vis tie patys klaidingi rezultatai. Pavyzdžiui, nepavyko atkartoti šaltosios termobranduolinės sintezės.

## Šaltiniai
# Organizmas

Ameba – vienaląstis eukariotinis organizmas
**Organizmas** (*organ* + *ism*; gr. organon 'įrankis', 'instrumentas') – savarankiškai egzistuojantis organinio pasaulio vienetas (gyvūnas, grybas, augalas arba mikroorganizmas, gyvosios gamtos elementas), turintis savireguliacijos sistemą, kuriam daro poveikį įvairūs aplinkos veiksniai.

Organizmai pagal taksonomiją skirstomi į daugialąsčius: gyvūnai, augalai ir grybai, ir į vienaląsčius: protistai, bakterijos ir archėjos. Visi organizmai geba daugintis, augti, palaikyti gyvybines funkcijas ir sąveikauti su aplinka.

Organizmas gali būti prokariotas arba eukariotas.

Skaičiuojama, kad Žemėje gyvena nuo 2 mln. iki 1 trilijonų organizmų rūšių, iš kurių stebėtos apie 1,7 mln. Daugiau nei 99 % visų kada nors egzistavusių rūšių (daugiau kaip 5 mlrd.) laikomos išnykusiomis.

## Taip pat skaitykite

* Sąrašas:Didžiausi organizmai

## Šaltiniai
# Taksonas

Afrikiniai drambliai iš *Loxodonta* genties yra plačiai pripažintas taksonas.
**Taksonas** – tam tikro giminingumo organizmų grupė biologinėje organizmų klasifikacijoje, turinti unikalų pavadinimą.

Taksonų pavyzdžiai yra pupinių šeima (lot. *Fabaceae*), drugių būrys (lot. *Lepidoptera*), geluoninių plėviasparnių pobūris *Aculeata* ir pan.

**Taksono rangas** – kategorija, maždaug atitinkanti taksoną sudarančių organizmų evoliucinio giminingumo laipsnį. Kuo giminingesni grupės organizmai, tuo žemesnio rango taksoną jie sudaro. Žemiausias taksono rangas, kurį sudaro tokie giminingi organizmai, kad net gali tarpusavyje laisvai kryžmintis, yra biologinė rūšis. Taksonų rangai atitinka organizmų sistemos hierarchinius lygius.

Organizmai į taksonus skirstomi naudojant priimtus šiuolaikinės taksonomijos metodus.

*Organizmo apibūdinimas* – organizmo priskyrimas konkrečiam taksonui.
# Domenas

*Kitos reikšmės – Domenas (reikšmės).*
**Domenas** (lot. *Domain*) – stambiausia evoliucinė mokslinės klasifikacijos sistemos dalis, aukštesnė už karalystę.

## Gyvųjų organizmų skirstymas

### Archėjų (*Archaea*) domenas

* Karalystė. Archeobakterijos (*Archaea*)
	+ Tipas. *Crenarchaeota*
		- Klasė. *Thermoprotei*
	+ Tipas. *Euryarchaeota*
		- Klasė. *Archaeoglobi*
		- Klasė. *Halobacteria*
		- Klasė. *Methanobacteria*
		- Klasė. *Methanococci*
		- Klasė. *Methanomicrobia*
		- Klasė. *Methanopyri*
		- Klasė. *Thermococci*
		- Klasė. *Thermoplasmata*
	+ Tipas. *Korarchaeota*
	+ Tipas. *Nanoarchaeota*

### Eubakterijų (*Eubacteria*) domenas

* Karalystė. Bakterijos (*Bacteria*)
	+ Tipas. *Acidobacteria*
	+ Tipas. *Actinobacteria*
	+ Tipas. *Aquificae*
	+ Tipas. *Bacteroidetes*
	+ Tipas. *Chlamydiae*
	+ Tipas. Sierabakterės (*Chlorobi*)
	+ Tipas. *Chloroflexi*
	+ Tipas. *Chrysiogenetes*
	+ Tipas. Melsvabakterės (*Cyanobacteria*)
	+ Tipas. *Deferribacteres*
	+ Tipas. *Deinococcus-Thermus*
	+ Tipas. *Dictyoglomi*
	+ Tipas. *Fibrobacteres*
	+ Tipas. *Firmicutes*
	+ Tipas. *Fusobacteria*
	+ Tipas. *Gemmatimonadetes*
	+ Tipas. *Lentisphaerae*
	+ Tipas. *Nitrospirae*
	+ Tipas. *Planctomycetes*
	+ Tipas. Proteobakterijos (*Proteobacteria*)
	+ Tipas. *Spirochaete*
	+ Tipas. *Thermodesulfobacteria*
	+ Tipas. *Thermomicrobia*
	+ Tipas. *Thermotogae*
	+ Tipas. *Verrucomicrobia*

### Eukariotų (*Eukaryota*) domenas

* Karalystė. Protistai (*Protista*)
* Karalystė. Grybai (*Fungi*)
* Karalystė. Augalai (*Plantae*)
* Karalystė. Gyvūnai (*Animalia*)

## Alternatyvus organizmų skirstymas

* Eukariotai (*Eukaryota*)
* Prokariotai (*Prokaryota*) arba Moneros (*Monera*)
	+ Archėjos (*Archaea*)
	+ Eubakterijų (*Eubacteria*)

|  |
| --- |
| **Mokslinė klasifikacija** |
|
Domenas -
Karalystė -
Pokaralystė -
Tipas (Skyrius) -
Potipis -
Antklasis -
Klasė -
Poklasis -
Būrys (Eilė)
Šeima -
Gentis -
Rūšis  |

Vikižodynas
# Anatomija

Žmogaus kūno anatomija – Juan Valverde de Amusco, Roma 1559
**Anatomija** (gr. *anatomē* – skrodimas) – biologijos mokslo šaka, tirianti organizmo kūno sandarą. Skirstoma į augalų anatomiją (*fitonomija*) ir gyvūnų anatomiją (*zootomija*), kuriai priklauso ir žmogaus anatomija (*antropotomija*).

Anatomija taip pat skirstoma į:

* Makroskopinę – kai anatominės struktūros yra matomos plika akimi.
* Mikroskopinę – kai anatominės struktūros yra studijuojamos mikroskopiniame lygmenyje, įskaitant histologiją (mokslas apie audinius), citologiją (mokslas apie ląsteles).

## Anatomija Lietuvoje

Lietuvoje anatomijos pradžia yra susijusi su Vilniaus universiteto veikla. Jau 1775 m. Mykolas Renjė pradėjo organizuoti anatomijos katedrą. 1781 m. anatomiją imta dėstyti studentams. Tuo metu Jokūbas Briotė gamino anatominius preparatus ir įkūrė universiteto anatomijos muziejų.

## Žmogaus anatomija

### Struktūra

Pagrindinės žmogaus sistemos apžvelgtos lentelėje.

Žmogaus kūno sistemos| Sistema | Funkcija | Struktūros |
| --- | --- | --- |
| Kraujotakos sistema | varinėti ir nukreipti kraują į ir iš kūno ir plaučių | širdis, kraujas, ir kraujagyslės |
| Virškinamoji sistema | virškinti ir rezorbuoti maistą | burna, seilių liaukos, stemplė, skrandis, kepenys, šlapimo pūslė, kasa, plonoji žarna, tiesioji žarna, ir išangė |
| Endokrininė sistema | kūno reguliavimas perduodant hormonus | endokrininės liaukos kaip: pogumburis, hipofizė, kankorėžinė liauka, skydliaukė, prieškydinė, antinksčiai, ir gonados |
| Imuninė sistema | kovoja su infekcijomis ir zooparazitų infestacijomis | leukocitai, tonzilės, adenoidai, užkrūčio liauka, blužnis ir kaulų čiulpai |
| Oda | dengia kūną, sumažiną vandens netekimą, apsaugo nuo patogenų patekimo | oda, plaukai ir nagai |
| Limfinė sistema | perneša limfą į audinius, cirkuliuoja su krauju | limfa, limfmazgiai ir limfiniai kapiliarai |
| Atramos-judėjimo sistema | raumenys suteikia judėjimą, o griaučiai struktūrinę atramą ir apsaugą | raumenys, kaulai, kremzlės, raiščiai, ir sausgyslės. |
| Nervinė sistema | renka informaciją iš jutimų, informacijos apdorojimas, valdo raumenis, liaukas | akys, ausys, pusratiniai kanalai, kiti juntamieji organai, smegenys, nugaros smegenys ir nervai. |
| Reprodukcinė sistema | reprodukcinė (dauginimosi) | moters: kiaušidės, kiaušintakis, gimda, vulva, makštis, klitoris ir krūtys; vyro: sėklidės, sėklinis latakas, sėklinės pūslelės, prostata, ir penis |
| Kvėpavimo sistema | kvėpavimas ir dujų apykaita | ryklė, gerklos, trachėja, bronchai, plaučiai, ir diafragma |
| Šlapimo šalinimo sistema | skysčių balansas, elektrolitų balansas, ir šlapimo išskyrimas | inkstai, šlapimtakis, šlapimo pūslė ir šlaplė |

## Nuorodos

Vikižodynas
* Žmogaus anatomijos atlasas **(**angl.**) Skaitmeninis anatomijos atlasas Archyvuota kopija 2005-04-01 iš Wayback Machine projekto. **(**angl.**) Gray. Anatomy of the Human Body[neveikianti nuoroda]
# Biochemija

**Biochemija** – mokslas, tiriantis gyvuose organizmuose vykstančias chemines reakcijas ir virsmus. Biochemija tiria daugumos pavienių elementų ir jonų vaidmenį fermentinėse reakcijose bei medžiagų transporte, energijos virsmus gyvose sistemose bei chemines reakcijas, kurios yra katalizuojamos fermentų. Tai mokslo sritis, siekianti sujungti ir paaiškinti ryšį tarp chemijos ir biologijos, sukurti teorinį pagrindą biotechnologijoms.

Biochemijos tyrimo objektai yra augalai, mikroorganizmai, gyvūnai, tarp jų ir žmogus.

## Biochemijos kryptys (skyriai)

* Statinė biochemija - organinių junginių struktūros, sudėties nagrinėjimas.
* Dinaminė biochemija - nagrinėja organinių junginių kitimus.
* Funkcinė biochemija - nagrinėja įvairių organinių junginių kitimus veikiant organams.
* Molekulinė biochemija - nagrinėja procesus molekuliniame lygyje: tiriama makromolekulių vidinė struktūra, stebimi jų kitimai sveikoje ir patologinėje ląstelėse.

## Istorija

### Pirmasis etapas - Priešaušris

Biochemijos ištakos siejamos su alchemija ir jatrochemija. 1828 m. Frydrichas Violeris susintetino šlapalą ir paneigė vitalistų idėją, jog organinių junginių negalima susintetinti už gyvos ląstelės ribų. XIX a. antrojoje pusėje ištiriamos organinių medžiagų struktūros, imama jas sintezuoti. Amžiaus pabaigoje pradedami sėkmingai tirti vitaminai, jų tyrimu ypač domėjosi Tartu universiteto mokslininkas Iluninas. XIX-XX a. sandūroje vokiečių chemikas E. Fišeris ištobulino aminorūgščių išskyrimą iš baltymų hidrolizato, susintetino pirmuosius peptidus, tyrė fermentų specifiškumą, vykdė lipidų tyrimus. Už šiuos darbus 1902 metais apdovanotas Nobelio premija.

1903 metais Karlas Noibergas spaudoje pirmasis pavartojo terminą „Biochemija“.

### Antrasis etapas - Tarpukaris

Ureazės erdvinė struktūra
1926 metais Džeimsas Samneris išskyrė ureazę ir taip įrodė, jog fermentai yra baltymai. Už šį įrodymą 1946 metais apdovanotas Nobelio premija. 1930 - 1933 m. amerikiečių mokslininkas Nortropas išskyrė virškinimo fermentus pepsiną, tripsiną ir chimotripsiną. 1932 - 1937 m. mokslinėje spaudoje pasirodo Krebso darbai, kurie atskleidė medžiagų oksidacijos ciklą ląstelėje (už tai gauta Nobelio premija 1953 m.) Taip pat šiame etape išskiriama keli šimtai kitų fermentų, gaminami fermentų kristalai, sukonstruojami spektrofotometrai, ultracentrifugos, pritaikomi chromatografijos, radioizotropinis metodai.

### Trečiasis etapas - Molekulinė biologijos era

1953 m. Džeimsas Votsonas, Francis Krikas, Rozalinda Franklin ir Morisas Vilkinsas nustatė DNR erdvinę struktūrą, apibūdindami ją kaip dvigubą spiralę. Tais pat metais Sangeris nustato insulino struktūrą. 1962 m. išsiaiškinama hemoglobino struktūra. 1965 - 1970 m. susintetinamas pirmasis genas. 1983 m. atrastas ŽIV.

### Ketvirtasis etapas - Nanotechnologijų ir bioinžinerijos etapas

Šis etapas vyksta šiuo metu. Jo eigoje ieškoma naujų diagnostikos būdų, bei kita. Šis etapas labai svarbus medicinoje. Vienas iš didžiausių šio etapo pasiekimų - 2003 balandžio 14 d. paskelbta, jog baigtas tirti žmogaus genomas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Biochemijos terminų žodynas Archyvuota kopija 2007-03-15 iš Wayback Machine projekto.
# Morfologija (biologija)

*Kitos reikšmės – Morfologija (reikšmės).*
Vyriškos krevetės *Caprella mutica* morfologija
**Morfologija** – biologijos šaka, kuri studijuoja organizmų formą, struktūrą ir įvairias jų išorines žymes. Skirtingai nei anatomija ir fiziologija, morfologija netiria vidinės organizmo sandaros ir funkcijų.

## Istorija

Žodis „morfologija“ kilo iš senovės Graikų kalbos žodžio *μορφή*, *morphé*, kuris reiškia „formą“ ir iš *λόγος*, *lógos*, reiškiančio „žodį, studijas, tyrimą“.

Morfologijos sąvoką 1790 m. išvystė Johann Wolfgang von Goethe ir nepriklausomai 1800 m. vokiečių anatomas ir fiziologas Karl Friedrich Burdach.

## Taip pat skaitykite

* Lyginamoji anatomija
* Augalų morfologija
* Kladizmas

## Šaltiniai
# Dauginimosi organai

**Dauginimosi organai** – bendras moterų ir vyrų lytinių organų pavadinimas. Kai kurie bestuburiai (pintys) specialių dauginimosi organų neturi, todėl jų lytinės ląstelės pasklidusios visam kūne. Įvairios kirmėlės jau turi lytinės liaukas (gonadas) ir latakus. Hermafroditams vyriškos ir moteriškos gonados formuojasi tame pačiame organizme. Stuburinių dauginimosi organai sudaro bendrą sistemą su šlapimo organais, todėl dar vadinama **urogenitaline sistema** (lot. *systema urogenitale*).

## Šaltiniai
# Embriologija

**Embriologija** (gr.  embryon – embrionas, gemalas, *logos* – mokslas), biologijos šaka, tirianti gemalo susidarymo ir formavimosi dėsnius.

Išsamesni straipsniai enciklopedijoje:

* Embriogenezė
* Gemalas
* Embrionas
* Partenogenezė
* Morulė
* Blastulė
* Gastrulė
* Gemaliniai lapeliai
* Ektoderma
* Mezoderma
* Endoderma
# Kariotipas

**Kariotipas** – susistemintas chromosomų rinkinys pagal dydį ir formą. Kiekviena pora chromosoma pažymima skaičiais išskyrus lytines. Kariotipus tiria citogenetika.

Kariotipas tiriamas atliekant biologinius ir medicinius tyrimus. Pvz., biologijoje kariotipo tyrimai naudojami nustatyti individo priklausomybę tam tikrai rūšiai ar populiacijai.

## Žmogaus kariotipo tyrimai

Dauguma žmogaus kariotipų žymima **46,XX** (moterims) ar **46,XY** (vyrams), tačiau pasitaiko ir pakitimų, kai yra daugiau ar mažiau lyties chromosomų (47,XYY; 47,XXY; 47,XXX; 45,X).

### Indikacijos kariotipo tyrimui

* Protinis atsilikimas; psichomotorinės raidos atsilikimas su ar be dismorfologinių požymių;
* Dauginės vystymosi anomalijos
* Tėvai, turintys vaiką su chromosomine patologija; žinomo chromosominio sindromo patvirtinimas arba atmetimas;
* Asmenys, kurių pirmos eilės giminaičiai serga chromosomine liga
* Naujagimiams:
	+ dauginės vystymosi ydos
	+ neaiški lytis
* Įvykę 3 ar daugiau savaiminių persileidimų
* Vėluojantis lytinis brendimas, nevaisingumas
* Prenatalinė diagnostika:
	+ moteris 35 metų ar vyresnė
	+ šeimoje yra vaikas sergantis chromosomine liga
	+ vienas iš tėvų yra subalansuotos translokacijos nešiotojas ar nustatytas chromosomų mozaikiškumas
	+ ultragarsinio tyrimo metu aptikta vaisiaus anomalijų
	+ nėščiosios kraujyje nustatytos pakitusios serumo žymenų (alfa - fetoproeino, chorioninio gonadotropino, laisvo estradiolio) reikšmės
* Onkologinės ligos, ypač pažengę, dažniausiai onkohematologinės (pvz., lėtinės ir ūminės leukemijos)

Sveiki asmenys tiriami tuo atveju, jeigu jie pareiškia norą ar planuoja susilaukti palikuonių, o jų artimi giminaičiai turi genetinių pakitimų.

### Tyrimo eiga

Spektrinis moters kariotipas
Periferinis veninis kraujas paimamas į specialius mėgintuvėlius su ličio heparinu, kuris gabenamas į citogenetikos laboratoriją. Mėginys laikomas +4-6 laipsnių teperatūroje. Kraujas sėjamas steriliomis sąlygomis pridedant augimą skatinančių medžiagų (mitogenų) – tikslas – pagausinti kraujo limfocitus, kurių kariotipas ir bus analizuojamas. Po 3 parų pridedama kolchicino – sutrikdo verpstės siūlų formavimąsi metafazės stadijoje – metafazes patogiausia analizuoti, kadangi chromosomos matosi ryškiausiai. Fiksavus ir nudažius Giemsa būdu preparatas analizuojamas šviesiniu mikroskopu naudojant kompiuterinę vaizdų analizės sistemą. Tyrimų rezultatai užrašomi vadovaujantis tarptautinės citogenetinės nomenklatūros (ISCN) reikalavimais. Paprastai atsakymas gaunamas per 2-4 savaites. Tyrimus skiria ir interpretuoja gydytojas genetikas.