Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Didžioji kapibara

| *Hydrochoerus hydrochaeris* |
| --- |
|  Didžiųjų kapibarų porelė Pantanalio šlapynės šiaurinėje dalyje |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai *( Rodentia)* |
| Šeima: | Jūrų kiaulytės *( Caviidae)* |
| Gentis: | Kapibaros *( Hydrochoerus)* |
| Rūšis: | Didžioji kapibara *( Hydrochoerus hydrochaeris)* |

 |
| Paplitimas |
|  |
|  Natūralus, apytikslis paplitimo arealas Pietų Amerikos žemyne |

Didžioji kapibara
**Didžioji kapibara** (*Hydrochoerus hydrochaeris*) – graužikų (*Rodentia*) būrio, jūrų kiaulyčių (*Caviidae*) šeimos rūšis.

Didžioji kapibara su jaunikliais Brazilijos Pantanalio šlapynėje
Didžiosios kapibaros Argentinos Buenos Airių provincijos pietryčiuose
Tai stambiausias dabartinis graužikas (*Rodentia*). Kūno ilgis 121-134 cm. Vidutiniškai sveria apie 48,9 kg (35-65,5 kg). Patelės yra šiek tiek sunkesnės už patinus. Didžiausias užfiksuotas patelės iš Brazilijos svoris buvo 91 kg, o patinas iš Urugvajaus svėrė 73,5 kg.

Gyvena Pietų Amerikos žemyno šlapynėse, paupiuose ir paežerėse.

## Šaltiniai
# Auksaspalvis staras

| Spermophilus lateralis |
| --- |
|  **Auksaspalvis staras** (*Spermophilus lateralis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai *( Rodentia)* |
| Šeima: | Voveriniai *( Sciuridae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios voverės *( Sciurinae)* |
| Gentis: | Starai *( Spermophilus)* |
| Rūšis: | Auksaspalvis staras *( Spermophilus lateralis)* |

 |
| Binomas |
| Spermophilus lateralis Say, 1823 |
|   |

**Auksaspalvis staras** (*Spermophilus lateralis*) – voverinių (*Sciuridae*) šeimos graužikas.

## Paplitimas

Paplitęs Šiaurės Amerikos vakaruose. Gyvena drėgnuose spygliuočių ir mišriuose miškuose.
# Kanadinis bebras

| Castor canadensis |
| --- |
|  Kanadinis bebras (*Castor canadensis*) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai *( Rodentia)* |
| Šeima: | Bebriniai *( Castoridae)* |
| Gentis: | Bebrai *( Castor)* |
| Rūšis: | Kanadinis bebras *( Castor canadensis)* |

 |
| Binomas |
| Castor canadensis Kuhl, 1820 |

**Kanadinis bebras** (*Castor canadensis*) – bebrinių (*Castoridae*) šeimos graužikas.

## Užtvankų rekordai

Kaukolė
Kanadoje, sunkiai prieinamoje Miškų bizono nacionalinio parko (Albertos provincija) vietoje, aptikta ilgiausia pasaulyje žinoma bebrų užtvanka, kurios ilgis - 850 m. Iki tol ilgiausia užtvanka laikyta 652 m ilgio užtvanka Montanos valstijoje (JAV).

## Nuorodos
# Naminė pelė

| Mus musculus |
| --- |
|  Naminė pelė (*Mus musculus*) |
| Apsaugos būklė |
|  Nekeliantys susirūpinimo (IUCN 3.1) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai *( Rodentia)* |
| Šeima: | Peliniai *( Muridae)* |
| Gentis: | Naminės pelės *( Mus)* |
| Rūšis: | Naminė pelė *( Mus musculus)* |

 |
| Binomas |
| Mus musculus Linnaeus, 1758 |

**Naminė pelė** (*Mus musculus*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas. Dėl savo gebėjimo sugyventi su žmonėmis ypač paplitęs visame pasaulyje ir yra viena iš gausiausių žinduolių.

Kūnas 7-10 cm ilgio, svoris 14-30 g. Kailiukas pilkšvas, švelnus. Snukutis smailus. Užlenktos į priekį ausys siekia akis. Uodega beveik tokio pat ilgio kaip kūnas.

Žiemą gyvena trobesiuose ar pramoninėse patalpose bei sandėliuose, vasarą aptinkama laukuose net už 3-5 km nuo gyvenviečių. Trobesiuose minta žmogaus maisto produktais, gamtoje – grūdais, sėklomis. Apgraužia baldus, drabužius, elektros instaliaciją (laidus), knygas (į kurias pelės galanda dantis). Įkyrus ir ligas platinantis įnamis, todėl naikinamas nuodais ar gaudomas spąstais (pelėkautais). Pripažįstamas kaip vienas problematiškiausių ir ekonomiškai reikšmingiausių kenkėjų Jungtinėse Valstijose. Labiausiai paplitęs graužikas Lietuvoje. Teigiama, kad būtent kova su pelėmis tapo pagrindine kačių domestifikavimo priežastimi.

Laikomas kaip naminis gyvūnėlis.

Labai judrūs, vikrūs žvėreliai; puikiai bėgioja (greitis iki 12-13 km/h), landžioja, šokinėja, kopia ir neblogai plaukioja. Labai gerai orientuojasi labirintuose. Ypač vislūs. Esant palankioms sąlygoms (pvz. šildomose patalpose) dauginasi visus metus.

Gerai išplėtoti jutimo organai: labai aštri klausa, puiki uoslė. Kiek silpnesnis regėjimas, tačiau puikus periferinis matymas, todėl puikiai pažįsta judesius.

Šlapimas ypač koncentruotas; būtent dėl jo patalpose, kur yra pelių, atsiranda specifinis „pelių“ kvapas.

Populiariausias laboratorinis gyvūnas, išvesta šimtai laboratorinių pelių linijų. Kaip laboratorinių gyvūnų patrauklumą lemia patogus dydis, nesudėtinga priežiūra, vislumas ir sąlyginai panaši į žmogaus biologija.

* Naminė pelė
* Naminė pelė
* Naminė pelė
* Domestifikuota naminė pelė
* Domestifikuota naminė pelė
* Pelės graužia žmonių maistą (Karlsrūhės gamtos muziejus)
* Katė pagavo pelę
* Naminės pelės spąstuose (pelėkautuose)
* Laboratorinė naminė pelė
* Laboratorinės naminės pelės
* Laboratorinių pelių narvelis
* Dviejų dienų pelė
* Griovelis priekiniuose viršutiniuose dantyse yra vienas iš požymių, padedančių nustatyti rūšį.

## Šaltiniai
# Kreida (periodas)

|  |
| --- |
| **Kreida** |
|  |
| **Pradžia** | 145,5 Ma1 |
| **Pabaiga** | 65,5 Ma1 |
| **Epochos** | Vėlyvoji kreida Ankstyvoji kreida |
|  *Tarbozauro restauracija.*  |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Kreida** – vienas iš mezozojaus Žemės vystymosi periodų. Prasidėjo prieš 145,5 mln. m. ir baigėsi prieš 65,5 mln. m. Periodo pabaiga sutampa su mezozojaus eros pabaiga ir kainozojaus eros pradžia. Tarptautinis žymėjimas K.

Lietuvos teritorija kreidos pradžioje tebebuvo sausuma, tik ankstyvosios kreidos pabaigoje vakarinę ir pietinę Lietuvos dalį užliejo Europos jūrinio baseino vandenys, išlikę iki pat periodo pabaigos.

## Augalija ir gyvūnija

Kreidos laikotarpiu atsirado pirmieji žiediniai augalai bei juos apdulkinantys vabzdžiai. Asiūklius ir sagainėčius pakeitė mažos žolės, krūmai, lapuočiai medžiai. Suklestėjo didelės bandos augalėdžių, tokių kaip raguotieji ir ančiasnapiai dinozaurai. Pagausėjo žinduolių ir paukščių. Periodo pabaigoje išnyko visi dinozaurai (kreidos-terciaro masinis rūšių išnykimas).

## Paleogeografija

Paleogeografinės rekonstrukcijos|  |  |  |  |  |
| 5 mln. metų iki kreidos pradžios, prieš 150 mln. metų
  | Apatinė kreidos vidurys, prieš 120 mln. metų
  | Apatinės kreidos pabaiga, prieš 105 mln. metų
  | Aukštutinės kreidos pradžia, prieš 90 mln. metų
  | Kreidos pabaiga, prieš 65 mln. metų |

Po to, kai juros laikotarpiu suskilo Pangėja, žemynai toliau dreifavo į šalis, kol periodo pabaigoje atsidūrė beveik dabartinėse savo vietose. Klimatas buvo šiltas, nors tarp metų laikų buvo žymūs temperatūros svyravimai. Įvairiuose žemynuose išsivystė didesni skirtumai, nes jie evoliucionavo atskirai vienas nuo kito.

## Šaltiniai
# Paleocenas

*Titanoides primaevus*
**Paleocenas** (sen. gr. παλαιός = *senoviškas* + sen. gr. καινός = *naujas*) – paleogeno periodo pirmoji epocha, kuri tęsėsi maždaug 10 mln. metų: prasidėjo prieš 66,0 mln. metų ir pasibaigė prieš 56,0 mln. metų. Po paleoceno eina eoceno epocha. Terminą 1874 pirmasis pavartojo vokiečių geologas V. Ščimperis. Skiriami 3 epochos amžiai: danis (apatinis), zelandis (vidurinis) ir tanetis (viršutinis).

Lietuvoje paleoceno nuogulos labiausiai paplitę šalies pietvakariuose, randamos 90–225 m gylyje (Kalvarijos, Simno, Rudaminos, Veisiejų gręžiniai), storis iki 63 metrų. Pirmąkart paleoceną Lietuvoje nustatė geologas ir mineralogas A. Grigelis.

## Šaltiniai
# Eocenas

|  |
| --- |
| **Eocenas** |
|  |
| **Pradžia** | 56,0 Ma1 |
| **Pabaiga** | 33,91 |
| **Laikotarpiai** | Ipresijus Liutecijus Bartonijus Priabonijus |
|  Žemės žemėlapis prieš 50 mln. metų, eoceno laikais  |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Eocenas** (nuo gr. ἠώς = *ēṓs* – „aušra“ + gr. καινός = *kainós* – „naujas“) – paleogeno periodo vidurinė epocha; geologinis skyrius, kurio sluoksniai susiklostė šios epochos metu. Epocha prasidėjo prieš 56,0 mln. metų, baigėsi prieš 33,9 mln. metų. Prieš eoceną buvo paleocenas, po eoceno – oligocenas. Viduriniame eocene klimatas pašiltėjo, vėlyvajame eocene buvo tarp subtropinio ir tropinio.

Korifodonas – vienas iš eoceno faunos atstovų
Metasekvoja – vienas iš augalų, išlikusių nuo eoceno iki pat šių laikų
## Etimologija

Eoceną 1833 m. išskyrė ir jam pavadinimą suteikė škotų geologas Charles Lyell. Pavadinimu jis norėjo pabrėžti, kad šis periodas buvo tarsi aušra moderniosios, šiuolaikinės faunos. Yra šaltinių, nurodančių, kad terminą sukūrė anglų polimatas William Whewell.

## Laikotarpiai

2021 m. liepą tarptautinė stratigrafijos komisija nustatė šiuos 4 eoceno laikotarpius:

* Ipresijus, prieš 56,0–47,8 mln. metų
* Liutecijus, prieš 47,8–41,2 mln. metų
* Bartonijus, prieš 41,2–37,7 mln. metų
* Priabonijus, prieš 37,7–33,9 mln. metų

## Lietuva

Baltijos regiono Rytprūsių geologiniame pjūvyje išskirti 3 sedimentaciniai ciklai, kurie suformavo Sambijos (Yprio aukštas), Alko (Liutečio aukštas) ir Prūsų (Bartonio ir Latorfio aukštai) svitas. Baltijos regione klimatas buvo šiltas ir drėgnas, klestėjo vešli augalija, veisėsi įvairūs gyvūnai. Alko ir Prūsų svitose yra stambiausių pasaulyje pramoninių gintaro telkinių. Eocene Vakarų Europos epikontinentinis jūrinis baseinas buvo užliejęs tik Lietuvos pietvakarinę dalį. Jame klostėsi smėlingos, molingos ir mažai karbonatingos nuosėdos, kuriose gausu glaukonito, fosfatinių mineralų ir gintaro. Didesnėje Lietuvos dalyje driekėsi sausumos plotai. Lietuvoje išlikę tik Alko svitos nuogulų.

## Šaltiniai
# Oligocenas

*P. transouralicum* restauracija
**Oligocenas** (sen. gr. ὀλίγος = *nedidelis* + sen. gr. καινός = *naujas*) – paleogeno periodo geologinė epocha, kuri tęsėsi maždaug 11 mln. metų: prasidėjo prieš 33,9 mln. metų ir pasibaigė prieš 23,03 mln. prieš metų. Prieš šią epochą buvo eoceno epocha, o po – mioceno epocha, kuri prasidėjo neogeno periodo metu. Oligoceną 1854 m. išskyrė vokiečių paleontologas H. E. Beirichas. Skiriami 3 (kai kuriose šalyse 2) oligoceno amžiai.

Nors Europoje oligoceno klimatas buvo šiltas, klestėjo gyvūnija ir augalija, tačiau klimatas pasidarė šaltesnis ir sausesnis nei prieš oligoceną. Antarktida ir Grenlandija pradėjo dengtis ledu. Oligoceno pabaigoje sunyko gintaringų sakų pušų miškai. Lietuvoje oligoceno nuogulų neaptikta, tačiau aptikta kaimyninėje Kaliningrado srityje (Sembos pusiasalyje, Rusija).

## Šaltiniai
# Miocenas

|  |
| --- |
| **Miocenas** |
|  |
| **Pradžia** | 23,03 Ma1 |
| **Pabaiga** | 5,332 Ma1 |
|  Viduržemio jūros regionas vėlyvojo mioceno metu  |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Miocenas** (angl. *Miocene*, gr. μείων 'mažiau žinomas' ir *καινός* 'naujas, šiuolaikinis') – neogeno periodo epocha, prasidėjusi prieš 23,03 mln. metų ir pasibaigusi prieš 5,332 mln. metų. Prieš šią epocha buvo oligoceno, o po mioceno – plioceno epocha.

Terminą pasiūlė škotų mokslininkas Čarlzas Lajelis savo knygos „Geologijos pagrindai“ pirmame tome (1830 m.).

Šios epochos metu žmogaus evoliuciniame protėvyje įvyko dviejų chromosomų susijungimo mutacija, suformuodama žmogaus chromosomą 2. Taip žmogaus genomas atsiskyrė nuo jam artimiausio šimpanzės genomo, kuriame yra viena chromosomų pora daugiau.

Gyvybė miocene rėmėsi dviem naujai susiformavusiais biomais: rudadumblių miškais ir pievomis. Jose galėjo ganytis raganosiai, arkliai ar hipopotamai. Epochos pabaigoje jau egzistavo 95 procentai šiuolaikinių augalų.

## Šaltiniai
# Pliocenas

Plioceno jūros paviršiaus temperatūra.
**Pliocenas** (sen. gr. πλεῖον = *gausesnis* + sen. gr. καινός = *naujas*) – neogeno periodo epocha, prasidėjusi prieš 5,332 mln. metų ir pasibaigusi prieš 2,588 mln. metų. Prieš šią epochą buvo mioceno epocha, o po – pleistoceno epocha. Skiriamas ankstyvasis (zanklis, prasidėjo prieš 5,332 mln. m.) pliocenas ir vėlyvasis (piačenzis, prieš 3,6 mln. m.) pliocenas. Šiuo laikotarpiu suaktyvėjo vulkanų veikla bei alpinė kalnodara, susidarė kvarcinis smėlis, klintys, gipsas, rudosios anglys, siera, druskos. Prasislinko žemynai.

Termino „pliocenas“ autorius – škotas Čarlsas Laelis, pasiūlęs padalinti terciarą į keturias epochas. Termino bendraautoriumi galima laikyti ir W. Whewell'į (Č. Laelio draugas, padėjęs rašyti „Geologijos pagrindus“ 1830 m.). Pliocene atsirado ir greičiausiai išnyko artimi žmogui australopitekai. Taip pat atsirado hominidai. Klimatas ankstyvajame periode buvo šiek tiek šiltesnis ir drėgnesnis nei dabar, tačiau po to pamažu vėso, sausėjo, klimatas darėsi sezoniškas, prasidėjo jo svyravimai.

## Taip pat skaitykite

* Terciaras

## Šaltiniai
# Pleistocenas

|  |
| --- |
| **Pleistocenas** |
|  |
| **Pradžia** | 2,588 Ma1 |
| **Pabaiga** | 0,012 Ma1 |
|  Pleistoceno fauna  |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Pleistocenas** – kvartero periodo epocha, kuri prasidėjo prieš 2,588 mln. metų, baigėsi prieš 12 tūkst. m. ir apėmė besikartojančių ledynmečių laikotarpį.

Pleistoceno epocha prasidėjo po plioceno, o po jos prasidėjo holocenas. Pleistoceno pabaiga sutampa su paskutinio ledynmečio pabaiga. Pleistoceno pabaiga taip pat sutampa su paleolito epochos pabaiga archeologijoje.

Svarbiausiais pleistoceno įvykiais galima laikyti didžiulių ledynų formavimąsi. Didžiausių apledėjimų laikotarpiais iki 30 % Žemės sausumos buvo padengta ledynų. Šiauriniame pusrutulyje (Eurazija ir Šiaurės Amerika) pleistocenui buvo būdinga savotiška gyvūnija, kurioje buvo mamutai, gauruotieji raganosiai, urviniai liūtai, bizonai, jakai, gigantiškieji elniai, laukiniai arkliai, kupranugariai, lokiai (tiek tebegyvuojančios, tiek išmirusios rūšys), gigantiškieji gepardai, hienos, stručiai, daugybė antilopių rūšių. Pagal vyraujančią sampratą, šį gyvūnų pasaulį sunaikino pirmykščiai medžiotojai paskutinio ledynmečio pabaigoje.

## Sąvokos istorija

XIX a. pradžioje išmokta atskirti chaotiškai išsidėsčiusias ledynmečio nuosėdas Šiaurės Europoje, Šiaurės Vakarų Europoje ir Alpėse nuo po jomis esančių sluoksnių. Tuo metu šie sedimentai interpretuoti tebesiremiant bibline tvano istorija.

Tik įsitvirtinus ledynmečio teorijai, vėlyvojo kvartero nuogulos buvo padalintos į diliuvijų ir aliuvijų. Vėliau šias sąvokas pakeitė pleistocenas ir holocenas. 1829 m. Jules Desnoyers pasiūlė kvartero sąvoką nuosėdoms, kurios buvo gerokai jaunesnės nei terciaro. 2004 m. terciaro ir kvartero sąvokas pakeitė paleogenas ir neogenas, atitinkamai buvo pakeistos stratigrafinės ribos.

Pleistoceno sąvokos autorius – škotų mokslininkas Charles Lyell, pirmajame savo knygos „Geologijos pagrindai“ (1830 m.) pasiūlęs padalinti terciarą į keturias geologines epochas (įskaitant ir senąjį bei naująjį plioceną). 1839 m. jis pasiūlė naująjį plioceną vadinti pleistocenu.

## Skirstymas

Pleistocenas dalinamas į smulkesnes epochas, kurios skiriasi priklausomai nuo regiono. Anksčiau pleistocenas skirstytas į tris pakopas (ankstyvasis, vidurinis ir vėlyvasis pleistocenas).

## Paleogeografija

Šiuolaikiniai žemynai pleistoceno metu buvo praktiškai dabartinėse savo vietose, plokštės, ant kurių jie yra, greičiausiai viena kitos atžvilgiu judėjo ne daugiau nei 100 km nuo periodo pradžios. Pleistoceno epochos metu didžioji dalis Europos, Sibiro, Kanados, Naujosios Zelandijos, Tasmanijos, Argentinos buvo padengta ledu. Prasidėjo ir tęsėsi paskutinis ledynmetis.

## Šaltiniai
# Holocenas

|  |
| --- |
| **Holocenas** |
|  Šiaurės jūros apsemto Dogerlando paleogeografinė rekonstrukcija |
| **Pradžia** | 0,0117 Ma1 |
| **Pabaiga** | tebesitęsia |
|  Bronziniai karoliai (Tulūzos muziejuje). |
| 1: Ma = milijonai metų |

**Holocenas** (gr. ὅλος 'visiškai' + *καινός* naujas) – geologinė epocha, prasidėjusi maždaug prieš 11650 metų (skaičiuojant nuo XXI a. pradžios). Ši epocha tęsiasi iki šių dienų. Formali holoceno riba – paskutinio ledynmečio epochos pabaiga (prieš 10 000 metų), kada ledynai pradėjo trauktis iš Pietų Suomijos. Skirtingai nei kitose epochose, paleontologai holocene neišskiria jokių faunos vystymosi stadijų. Skiriamas ankstyvasis (prasidėjo prieš 10 000 m.), vidurinis (prieš 7800 m.) ir vėlyvasis (prieš 2500 m.) holocenas. Pagal klimato pobūdį skiriami 5 periodai:

* Preborealis ir borealis;
* Atlantis ir subborealis;
* Subatlantis.

Holocenas, kaip ir pleistocenas, priklauso kvartero periodui. Holoceną 1882 m. išskyrė norvegų geologas A. Blytas ir švedų geologas R. Sernanderis. Žemynų judėjimas per pastaruosius 10 000 metų buvo nereikšmingas – ne daugiau kaip kilometras (mažiau nei 100 mm per metus). O jūros lygis dėl tirpstančių ledynų kaip tik pakilo apie 35 metrus.

## Šaltiniai
# Antklasis

**Antklasis** (lot. *Superclasis*) – viena iš taksonominės organizmų klasifikacijos pakopų. Antklasis yra aukštesnis rangas už klasę, bet žemesnis už potipį ar poskyrį.

## Chordinių antklasiai

* Amniotai
* Bežandžiai
* Kaulinės žuvys

## Nariuotakojų antklasiai

* Šimtakojai

|  |
| --- |
| **Mokslinė klasifikacija** |
|
Domenas -
Karalystė -
Pokaralystė -
Tipas (Skyrius) -
Potipis -
Antklasis -
Klasė -
Poklasis -
Būrys (Eilė)
Šeima -
Gentis -
Rūšis  |
# Kandžiai

Du didžiausi dantys – viršutiniai centriniai kandžiai, į šonus nuo jų yra viršutiniai šoniniai kandžiai. Kaip pavaizduota nuotraukoje, viršutiniai centriniai kandžiai centrinės okliuzijos metu perdengia apatinius centrinius kandžius iš dalies ir apatinius šoninius kandžius.
**Kandžiai** (lot. *dentes incisivi*) – dantys, naudojami maistui atkąsti. Išsidėstę dantų lankų priekyje. Žmogus turi 8 kandžius, po keturis kiekviename žandikaulyje. Kandžių vainikas, nuo šaknies iki kandamojo krašto plokštėjantis. Forma primena kaltą, turi aštrų kandamąjį kraštą. Liežuviniame paviršiuje yra danties gumburėlis. Plačiausią vainiką turi viršutinis centrinis kandis, o siauriausią – apatinis centrinis. Labiausiai įvairuoja viršutinio šoninio kandžio forma ir dydis, tačiau beveik visada jis platesnis už apatinį šoninį kandį.
# Kiškiažvėriai

| Lagomorpha |
| --- |
|  Kaliforninis kiškis (*Lepus californicus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Kiškiažvėriai *( Lagomorpha)* |

 |

**Kiškiažvėriai** (*Lagomorpha*) – žinduolių būrys. Turi dvi poras viršutinių kandžių, kurie išsidėstę dviem eilėmis: priekyje viena pora didelių graužiamųjų kandžių, už jų – antra pora mažyčių. Didieji kandžiai kalto formos, jų priekis padengtas storu emalio sluoksniu, o šonai – plonu. Ilčių nėra. Maistą trina judindami apatinį žandą į šonus. Tuo skiriasi nuo graužikų, kurie apatinį žandą ne tik judina į šonus, bet gali stumdyti į priekį ir atgal. Skrandis paprastas. Akloji žarna didelė.

Paplitę visuose žemynuose (išskyrus Antarktidą). Vislūs, per metus atveda keletą jauniklių vadų. Lytiškai subręsta po metų.

Būryje 2 šeimos, apie 80 rūšių. Lietuvoje 2 rūšys: pilkasis kiškis (*Lepus europaeus*) ir baltasis kiškis (*Lepus timidus*):

* Šeima. Kiškėniniai, šienkroviniai (*Ochotonidae*)
	+ Kiškėnai (*Ochotona*)
* Šeima. Kiškiniai (*Leporidae*)
	+ Japoniniai triušiai (*Pentalagus*).
	+ Krūmyniniai kiškiai (*Bunolagus*)
	+ Pietų Afrikos triušiai (*Pronolagus*)
	+ Dryžuotieji kiškiai (*Nesolagus*)
	+ Beuodegiai triušiai (*Romerolagus*)
	+ *Brachylagus*
	+ Amerikiniai triušiai (*Sylvilagus*)
	+ Laukiniai triušiai (*Oryctolagus*)
	+ Afrikiniai kiškiai (*Poelagus*)
	+ Asaminiai triušiai (*Caprolagus*)
	+ Kiškiai (*Lepus*). Lietuvoje dvi rūšys.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos

Kiškiai, kiškėnai ir triušiai
# Monogamija

Poligamija įteisinta
  Nėra duomenų
  Poligamija leidžiama tik musulmonams
  Poligamija draudžiama, bet praktikavimas nėra prilyginamas nusikaltimui
  Poligamija už įstatymo ribų

**Monogamija** (gr. μονόςγάμος 'viena santuoka') – to pačio patino ir patelės susiporavimas visam gyvenimui. Priešingybė monogamijai – poligamija.

Poros (sugyventinių ar vyro ir žmonos) palaikomi ilgalaikiai santykiai. Tačiau evoliocinės psichologijos atstovai mano, kad žmogui būdingesnė serijinė monogamija. Būtent dėl to daug porų išsiskiria ir susituokia iš naujo.

Monogamija būdinga išsivysčiusioms šalims, kurios turi stiprią teisinę sistemą ir paveldimą nuosavybę. Šiuolaikiniame pasaulyje (išskyrus kai kurias musulmonų valstybes) monogamija yra vyraujanti ir teisiškai sankcionuota santuokos forma.

Kai kurie autoriai kritikuoja teiginį, kad monogamija būdinga žmogui. Pasak jų, tai – veikiau kultūrinė, kai kuriais atvejais tik formali teisinė norma, paplitusi dėl Vakarų civilizacijos ekspansijos ir krikščionybės plėtros.

## Šaltiniai
# Preriniai šuniukai

| Cynomys |
| --- |
|  Juodauodegis prerinis šuniukas (*Cynomys ludovicianus*) |
| Mokslinė klasifikacija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Karalystė: | Gyvūnai *( Animalia)* |
| Tipas: | Chordiniai *( Chordata)* |
| Potipis: | Stuburiniai *( Vertebrata)* |
| Antklasis: | Amniotai *( Amniota)* |
| Klasė: | Žinduoliai *( Mammalia)* |
| Būrys: | Graužikai *( Rodentia)* |
| Šeima: | Voveriniai *( Sciuridae)* |
| Pošeimis: | Tikrosios voverės *( Sciurinae)* |
| Gentis: | Preriniai šuniukai *( Cynomys)* |

 |

**Preriniai šuniukai** (*Cynomys*) – voverinių (*Sciuridae*) šeimos graužikų gentis. Paplitę JAV, Kanadoje ir Meksikoje. Gyvena didelėmis kolonijomis, rausia gilius urvus. Gentyje 5 rūšys:

* Gunnisono prerinis šuniukas (*Cynomys gunnisoni*)
* Baltauodegis prerinis šuniukas (*Cynomys leucurus*)
* Juodauodegis prerinis šuniukas (*Cynomys ludovicianus*). **Pav. Meksikinis prerinis šuniukas (*Cynomys mexicanus*)
* *Cynomys parvidens*

## Paplitimas ir buveinė

Gyvena Šiaurės Amerikos prerijose. Buveinė – trumpa arba vidutinio ilgio žolė ir sausa dirva.

## Išvaizda

Ilgis 30–35 cm, uodegos ilgis iki 11 cm. Svoris 800–1400 g. Kūnas apkūnus. Kojos ir uodega trumpa. Išvaizda primena švilpikus. Patinai didesni už pateles. Kailis tankus, rusvai gelsvas su pilkais atspalviais. Pilvas šviesesnis.

## Nuorodos

* Preriniai šuniukai- svarbiausi šios rūšies bruožai
* CaneDellaPrateria.com Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto. – Prerinių šuniukų nuotraukos