# חואנג צ'או

חואנג צ'או|  |
|
לידה |
המאה ה־9 חדזה, הרפובליקה העממית של סין  |
|
התאבד |
884  |
|
מדינה |
שושלת טאנג  |
|
בת זוג | חואנג צ'או  |
|

קיסר סין|
881–884 (כ־3 שנים) |
| Emperor Xizong of Tang ← |

 |
|   |

**חואנג צ'או** (835 – 13 ביולי 884) היה מצביא ומורד סיני, שנודע בעיקר כמנהיג מרד חואנג צ'או, אחד המרדנים המשמעותיים בשלהי שושלת טאנג. המרד שהנהיג ערער באופן חמור את יציבותה של השושלת והאיץ את תהליך שקיעתה, תוך יצירת תקופה ממושכת של אי־יציבות פוליטית וצבאית.

חואנג צ'או עסק במשך שנים במסחר במלח, בטרם הצטרף למרד של וואנג שיאנג'י נגד שלטון טאנג באמצע שנות ה-70 של המאה ה-9. לאחר שנפרד מוואנג, הנהיג כוח עצמאי שכבש אזורים נרחבים, ובהם גואנגג'ואו, ובהמשך, בשנת 881, כבש את בירת טאנג צ'אנג-אן, מהלך שאילץ את הקיסר שיזונג להימלט. בעקבות הצלחתו הכריז על עצמו כקיסר והקים את שושלת צ'י החדשה.

שלטונו היה קצר, ובשנת 883 הובס בידי כוחות טאנג, בסיועו של המצביא לי קייונג, מנהיג בני השאטואו. לאחר שאיבד את שליטתו בצ'אנג־אן וסבל מעריקות של מפקדים בכירים לשעבר, קרס מרדו. נסיבות מותו אינן ברורות לחלוטין: לפי חלק מן המקורות נהרג בידי אחיינו, בעוד שמסורות אחרות טוענות כי הצליח להימלט. חרף כישלונו הסופי, מרדו נחשב לאחד האירועים המרכזיים שהחלישו את שושלת טאנג והכינו את הקרקע להתפרקותה.

## רקע

שושלת טאנג, אשר הוקמה בשנת 618 לספירה, כבר עברה את תור הזהב שלה ונכנסה לתקופת דעיכה ארוכה שהחלה עם מרד אן לושאן בהובלת הגנרל אן לושאן. שושלת טאנג הצליחה לשקם את כוחה עשורים לאחר מרד אן לושאן ואף הייתה מסוגלת לפתוח במסעות כיבוש התקפיים, דוגמת השמדת קגאנות האויגורים במונגוליה בשנים 840–847. עם זאת, היה זה מרד חואנג צ'או בשנים 874–884, בהובלת המורד חואנג צ'או שהיה ממוצא האן, שהרס לצמיתות את כוחה של שושלת טאנג. כוחם של הג'יידושי, המושלים הצבאיים המחוזיים, גדל מאוד לאחר שהכוחות הקיסריים מחצו את המורדים. המשמעת של גנרלים אלו התדרדרה ככל שכוחם עלה, הטינה של האנשים הפשוטים נגד חוסר התפקוד של הממשלה גברה, ותלונותיהם התפרצו לכדי מספר מרידות במהלך אמצע המאה ה–9. חקלאים עניים רבים, בעלי קרקעות וסוחרים שכרעו תחת נטל המיסים, וכן גורמים רבים העוסקים בהברחות מלח רחבות היקף, היוו את הבסיס למרידות נגד הממשל בתקופה זו. וואנג שיאנג'י וחואנג צ'או היו שניים ממנהיגי המורדים החשובים בעידן זה.

מועד לידתו של חואנג אינו ידוע, אך ידוע כי הוא הגיע ממחוז יואנצ'ו (בתחומי מחוז קאו של הזה, מחוז שאנדונג כיום). משפחתו עסקה בהברחת מלח מזה דורות, זאת מאחר שסחר המלח עבר למונופול ממשלתי רשמי מאז מרד אן–שי, ומשפחת חואנג התעשרה מהברחות אלו.

## הטבח בגואנגז'ו

בהקשר ההיסטוריה היהודית-סינית, חואנג צ'או נזכר בעיקר בשל הטבח הגדול שהתרחש בעיר גואנגז'ו (קנטון) בשנת 879 לספירה, במהלך מרדו נגד שושלת טאנג. לאחר שכוחותיו כבשו את העיר (שהייתה אז מרכז מסחר בינלאומי חשוב) ביצעו המורדים טבח המוני בסוחרים הזרים שהתגוררו בה, בהם ערבים מוסלמים, פרסים, נוצרים, זורואסטרים ויהודים.

מקורות ערביים בני התקופה, ובהם עדויות של הסוחר וההיסטוריון אבו זייד אל-סיראפי, מתארים את הרג עשרות אלפי סוחרים זרים, כולל קהילה יהודית קטנה יחסית שהתקיימה בעיר. אירוע זה נחשב לאחד התיעודים ההיסטוריים המוקדמים ביותר של נוכחות יהודית בסין, ומדגיש את הפגיעות של קהילות הסוחרים היהודיות-פרסיות שהגיעו לסין דרך דרך המשי הימית. אף על פי שהטבח לא היה מכוון ספציפית נגד יהודים, הוא מהווה פרק טראגי בהיסטוריה היהודית בסין הקדומה.

## תקופת שלטונו כקיסר צ'י

בשנת 881 השתלט חואנג צ'או על ארמון טאנג בצ'אנג-אן והכריז על הקמת שושלת חדשה בשם צ'י. הוא מינה את אשתו, גברת קאו, לקיסרית, ומינה שרים בכירים מקרב אנשיו ומקרב פקידי טאנג שנכנעו לו.

בתחילה ניסה חואנג לבסס את לגיטימיות שלטונו על ידי שימור המנגנון הבירוקרטי הקיים. הוא הורה לפקידי טאנג מהדרגה הרביעית ומטה להמשיך בתפקידם, בתנאי שיצהירו על נאמנותם; לעומת זאת, פקידים מהדרגה השלישית ומעלה הוחלפו, ואלו שסירבו להיכנע הוצאו להורג בהמוניהם. חואנג הצליח לשכנע מספר מושלים צבאיים (ג'יידושי) להכיר בשלטונו, אך נאמנותם התבררה כזמנית, ורובם שבו לצדד בשושלת טאנג זמן קצר לאחר מכן. זיז'י טונגג'יאן, כרך 255. ניסיונותיו להכניע מחוזות סמוכים, כמו פנשיאנג, נתקלו בהתנגדות צבאית עיקשת ובכישלונות בשדה הקרב.

### הנסיגה והנפילה

נקודת המפנה הגיעה עם כניסתו למערכה של הגנרל ממוצא שאטואו, לי קייונג. לי, מורד לשעבר שגויס על ידי נאמני טאנג, הוביל כוח צבאי מיומן שהביס את צבא צ'י באביב 883. בקיץ של אותה שנה נאלץ חואנג צ'או לנטוש את הבירה צ'אנג-אן ונמלט מזרחה. בשל התמקדותם של כוחות טאנג בביזת העיר לאחר כיבושה מחדש, הצליח חואנג להימלט ללא מרדף מיידי.

שארית כוחותיו של חואנג הושמדו סופית במחוז יאן על ידי כוחות ממשל ומורדים לשעבר שערקו לטאנג. חואנג נמלט לעמק לאנגהו (במחוז שאנדונג של ימינו), ושם בא הקץ לחייו ב-13 ביולי 884. על פי הגרסה המקובלת, אחיינו, לין יאן, רצח את חואנג, את בני משפחתו ואת אחיו, וערף את ראשיהם כדי להגישם כסמל לכניעה. עם זאת, לין נהרג בעצמו בדרך על ידי חיילים מהשאטואו, והראשים הועברו לידי השלטונות על ידם. זיז'י טונגג'יאן, כרך 255. גרסה חלופית המופיעה בספר טאנג החדש טוענת כי חואנג התאבד לאחר שהורה לאחיינו להסגיר את ראשו, במטרה להציל את חיי פקודיו שנותרו.

### אגדת הבריחה

סביב מותו של חואנג צ'או התפתחו תיאוריות והשערות רבות. יש הסבורים כי זיהוי הגופות היה מוטל בספק בשל מרחק ההובלה והריקבון המהיר בשיא הקיץ, וכי ייתכן שהראשים שהוצגו היו של אחד מאחיו הדומים לו.

אגדות נפוצות מתקופת חמש השושלות ועשר הממלכות טוענות כי חואנג לא נהרג, אלא הצליח להימלט והפך לנזיר בודהיסטי. המלומד וואנג מינגצ'ינג מתקופת שושלת סונג ציין בספרו כי היו עדי ראייה שזיהו כביכול את חואנג צ'או כנזיר בעיר לואויאנג שנים לאחר המרד.

## הערות שוליים