Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# ניו יורק ג'טס

ניו יורק ג'טס
New York Jets|

|  |  |
| --- | --- |
| **סמל הקבוצהסמל הקבוצה** | **סמל קסדהסמל קסדה** |

 |
|  |
|
מידע כללי |
| **מגרש ביתי** אצטדיון מטלייף |
|
מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי ארצות הברית ארצות הברית |
|
תאריך ייסוד |
1960 |
|
ליגה |
ליגת ה-NFL |
|
חטיבה |
חטיבת ה-AFC |
|
בית |
הבית המזרחי |
|
בעלים |
וודי ג'ונסון  |
|
מאמן |
ארון גלן |
|
צבעי תלבושת |
ירוק ולבן |
|
תארים |
|

|  |
| --- |
| **אליפויות ליגה וסופרבול** 1 |
| 1968 |

|  |
| --- |
| **אליפויות אזוריות ובית** 4 |
| **AFL מזרח:** 1968, 1969 **AFC מזרח:** 1998, 2002 |

 |
|
אתר הקבוצה |
|   |

**ניו יורק ג'טס** (באנגלית: **New York Jets**; כינוי: **ג'טס**) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה במטרופולין העיר ניו יורק. מגרשה הביתי הוא אצטדיון מטלייף שבניו ג'רזי, ומטה הקבוצה ממוקם בלונג איילנד. הקבוצה נוסדה ב-1960 והצטרפה לליגת ה-AFL, תחת השם הניו יורק טייטנס, ב-1963 שונה שמה לג'טס.

הג'טס היו הקבוצה הראשונה מליגת ה-AFL שניצחה את נציגת ליגת ה-NFL בסופרבול, כאשר ב-1968 גברו על הבולטימור קולטס 16-7. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בחטיבת ה-AFC בליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות. מאז זכתה הקבוצה פעמיים בלבד בראשות בית AFC מזרח, ב-1998 וב-2002 ולא הצליחה להעפיל לסופרבול.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ניו יורק ג'טס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ניו יורק ג'טס
* ניו יורק ג'טס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* ניו יורק ג'טס, ברשת החברתית פייסבוק
* ניו יורק ג'טס, ברשת החברתית X (טוויטר)
* ניו יורק ג'טס, ברשת החברתית אינסטגרם

 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# מדחף

מדחף אונייה בעל חמישה להבים
תמונת צד של מדחף בקמפוס צ'למרס של אוניברסיטת גטבורג, שוודיה
**מדחף** או **פרופלור** או **רוטור** (בהקשר של מסוקים ורחפנים) הוא רכיב מכני הממיר תנועה סיבובית לדחף כדי להניע כלי רכב כגון: מטוס, אונייה, רחפן או צוללת, דרך תווך זורם, דוגמת נוזלים (למשל, מים) או גזים (למשל, אוויר). המדחף מבצע זאת על ידי סיבוב של לפחות שני להבים מעוקלים, סביב ציר מרכזי, בדרך הדומה לסיבוב בורג בתוך חומר מוצק. בכלי טיס להבי המדחף פועלים ככנפיים מסתובבות, ויוצרים כוח באופן המתואר בשילוב שבין משוואת ברנולי והחוק השלישי של ניוטון, כאשר הם יוצרים הפרש בלחץ האוויר על המשטח הקדמי לעומת המשטח האחורי של הלהבים ועל ידי הנעת הזורם (אוויר, במקרה של מטוס) שבו הם פוגשים, אל אחורי המדחף.

ישנם שני סוגי מדחפים:

* **מדחף פסיעה קבועה** זהו מדחף אשר זווית התקיפה שלו קבועה, את שינוי המהירות כלי השיט מבצעים על ידי שינוי מהירות סיבוב הלהבים.
* **מדחף פסיעה משתנה** במדחף זה ניתן לשנות את זווית התקיפה של הלהבים, כך שניתן לשנות את מהירות כלי הרכב על ידי שינוי זווית התקיפה, פעולה המקטינה את בלאי המנוע (כאשר יש צורך בנסיעה לאחור אין צורך להפעלת מנוע בכיוון הפוך אלא רק בשינוי זווית התקיפה). מדחף מסוג זה מותקן גם במסוקים (כרוטור ראשי), בהם הזווית משתנה גם תוך כדי תנועת הרוטור וגם עקב פקודה ידנית. כמו כן מותקנים מדחפים כאלה במטוסי נוסעים ותובלה, כאשר היפוך הפסיעה משמש לעצירת המטוס בנחיתה, מיד לאחר הנגיעה במסלול.

## בתעופה

בתעופה המושג פרופלור משמש לתיאור בורג אווירי שניתן להתקין בשתי תצורות.

**פרופלור מדחף** – המותקן בחלק האחורי של כלי הטיס ופונה אחורנית (בקצה מבנה הזנב או בחלק האחורי של מבנה המטוס), או בחלק האחורי של הכנפיים. בתצורה זאת הפרופלור דוחף את המסה של כלי הטיס.

התצורה השנייה והנפוצה של התקנת פרופלור היא **פרופלור מסחב** – המותקן בקדמת כלי הטיס (בקצה מבנה החרטום) או בחלק הקדמי של הכנפיים ופונה קדימה. בתצורה זאת הפרופלור מושך (או סוחב) את המסה של כלי הטיס המחובר אליו ועל כן שמו.

בעברית השתרש המושג מדחף כמושג הרשמי לבורג אווירי, למרות שבפועל רוב כלי הטיס המשתמשים בפרופלור עושים זאת בתצורת מסחב ולא בתצורת מדחף.

## ראו גם

* טורבינה
* פרופיל אווירודינמי

## קישורים חיצוניים

* מדחף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# הרובע הצרפתי של שאנגחאי

המיקום של אזור הרובע הצרפתי של שאנגחאי בשאנגחאי
**הרובע הצרפתי של שאנגחאי** (בצרפתית: **Concession française de Shanghai**; בפין-יין: **Shànghǎi Fǎ Zūjiè**) היה אזור בעיר שאנגחאי שבסין אשר היה תחת שליטה צרפתית בין השנים 1849–1943, אשר פותח באופן מהותי בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. השליטה הצרפתית באזור זה הסתיימה בשנת 1943 כאשר צרפת של וישי, תחת לחץ מצד גרמניה הנאצית, העבירה את השליטה על האזור לממשלת ואנג ג'ינג-ויי הפרו-יפנית. במשך רוב המאה ה-20 אזור הרובע הצרפתי של שאנגחאי נותר אחד מאזורי המגורים והקמעונאות היוקרתיים ביותר עיר, ושימש גם כאחד ממרכזי הקהילה הקתולית של סין.

האזור מכיל כיום מבנים גבוהים רבים, בעיקר מגדלי מגורים ומבני משרדים גבוהים, בנוסף למספר בתי מלון ומרכזי קניות עצומים.

למרות שהאזור עבר פיתוח רב בעשורים האחרונים, הוא ממשיך לשמור על אופי ייחודי מובהק וממשיך להוות יעד תיירותי פופולרי.

## גלריית תמונות

* שדרת ז'ופר בשנות ה-30 של המאה ה-20 - אחד הרחובות המסחריים המרכזיים ברובע הצרפתי של שאנגחאי
* שדרת ז'ופר בשנת 2007 - מבנים רבים בחזית הרחוב נשתמרו
* רחוב שקט ומוצל באזור הרובע הצרפתי של שאנגחאי
* ישן וחדש בקרבת שדרת ז'ופר

## קישורים חיצוניים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# קונסוליה

הקונסוליה של דנמרק באדינבורו
הקונסוליה הבלגית בירושלים
**קונסוליה** היא נציגות דיפלומטית ברמה נמוכה משגרירות וגבוהה מ"משרד אינטרסים". בראש הקונסוליה עומד הקונסול. כאשר הקונסוליה מספקת את כל השירותים שמספקת שגרירות, כולל שירותים קונסולריים מלאים, היא תיקרא **קונסוליה כללית** והעומד בראשה יהיה קונסול כללי.

## היסטוריה

 ערך מורחב – **נציגות דיפלומטית**

מוסד השגריר היושב קבע בארץ זרה התחיל באיטליה במהלך המאה ה-15, על ידי דוכסות מילאנו. השגרירים הראשונים נשאו כולם בתואר קונסול האיטלקי.

במהלך קונגרס וינה ב-1815 נקבעו "תקנות הסיווג של כוח אדם דיפלומטי" שקבעו מערכת בינלאומית של דרגות דיפלומטיות, וכי שגרירים הם בדרגה ראשונה, צירים בדרגה שנייה, וממונה על היחסים בדרגה שלישית.

ב-1963 קובלה בחסות האו"ם אמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים, שהסדירה את היחסים הקונסולריים.

## שירותים

קונסוליה היא על פי רוב נציגות משנה, אשר המדינה השולחת מקימה במדינה המארחת בנוסף לשגרירות בריכוזי אוכלוסייה או אתרים בעלי חשיבות. כך למשל, ישראל מחזיקה בקונסוליה באיסטנבול בנוסף לשגרירות שבאנקרה. לפעמים המחלקה הקונסולרית של שגרירות שוכנת באתר נפרד ונחשבת לקונסוליה בפני עצמה לצד השגרירות באותה עיר. כך למשל בתל אביב ישנה שגרירות רוסית ובאתר אחר בעיר קונסוליה רוסית המטפלת במכלול העניינים הקונסולריים. לפעמים קונסוליות מהוות נציגות דיפלומטית האחראית לקשרים עם משטר אוטונומי, כמו הקונסוליה הישראלית בהונג קונג.

קונסוליה אחראית להענקת שירותים מטעם המדינה השולחת במדינה המארחת, כמו הענקת אישורי כניסה למדינה (דרכון ווויזה) והענקת שירותים לאזרחי המדינה השולחת.

לעיתים קונסוליה מוקמת במקום שבו ישנה אי בהירות לגבי מעמדה הבינלאומי של המדינה בה ממוקמת הקונסוליה. על מנת לשמר את הקשרים עם המדינה שבה הקונסוליה מחד ועל מנת שלא לפגוע באינטרסים מדיניים אחרים של המדינה שלה הקונסוליה מאידך, נוהגות מדינות במקרים כאלו לכנות את המשלחת הדיפלומטית שלהן קונסוליה ולא שגרירות.

דוגמה שניתן להביא מיחסי החוץ של ישראל בעשור הראשון לקיומה היא חלק ממדינות העולם העדיפו שלא להגדיר את הנציגויות שלהן בישראל ברמה של שגרירות והסתפקו בקונסוליה בלבד. כך למשל נהגו הודו, אתיופיה, פורטוגל ועוד.

## ראו גם

* קונסול כבוד
* דרג דיפלומטי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
# אזור תעשייה

אזור תעשייה ביפן
**אזור תעשייה** הוא אזור, לרוב ביישובים עירוניים ולעיתים גם ביישובים קטנים, המיועד לבתי חרושת ומפעלי תעשייה, בתי מלאכה, מוסכים, מפעלים קטנים של "תעשייה קלה" וכדומה, ועסקים המשרתים מפעלים אלה, כגון מסעדות ומוצרי צריכה עבור חנויות ומעבדות.

בהקמת אזור תעשייה נדרשת תשומת לב מיוחדת לטיפול במטרדי רעש וזיהום המאפיינים בדרך כלל מפעלים של "תעשייה כבדה".

## היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפני המהפכה התעשייתית מפעלים הוקמו לצד או בתוך יישובים.

לאחר המהפכה התעשייתית הוקמו אזורי תעשייה לצד מסילות רכבת או נמלי-ים או נמלי-נהר, בתחילת המאה ה-20 החלו להקים אזורי תעשייה גם לצד כבישים מהירים או שדות תעופה.

רבים מאזורי התעשייה העירוניים קלטו במרוצת הזמן גם שימושי קרקע אחרים כגון מסחר, משרדים (בהם משרדים לתעשיית היי-טק, המשקפים את השינוי במאפייני המושג "תעשייה"), ושירותים אחרים. חלק מאזורי התעשייה התפתחו באזורים שבמקור לא נועדו למיקום תעשייה.

## סוגים של אזורי תעשייה

* **אזור תעשייה עירוני** - אזור תעשייה המצוי בתחומי העיר
* **אזור תעשייה אזורי** - אזור תעשייה בתחומי יישוב חקלאי, בדרך כלל עבור תוצרת חקלאית או מיכון חקלאי.
* **אזור תעשייה סגור** - מיועד בדרך כלל עבור חברות ייצור ממשלתיות או תשלובת מפעלים הפועלים במסגרת אחת.
* **גן תעשייה** (או בשמו החדש: **פארק טכנולוגי**) - הוא מוסד המהווה חממה לתעשיינים ויזמים בראשית דרכם.
* **פארק תעשייה** - הוא אזור תעשייה (או מתחם באזור תעשייה) שמבני התעשייה בו מוקמים ומנוהלים על ידי יזם יחיד, העוסק בהשכרתם או במכירתם של מבנים אלה, ומספק להם שירותים שונים, המאפשרים למפעלים חדשים השתלבות נוחה יותר.
* **מועצה מקומית תעשייתית** - הוא אזור תעשייה עצמאי שאינו קשור אל יישוב מגורים כלשהו.

## בישראל

שלט רחוב הזרם: "שם סמלי לאזור מפעלי תעשייה ומלאכה" בישראל
אזור תעשייה בישראל מוקצה כחלק מתכנון עירוני או אזורי, בתוכניות מתאר מחוזיות או ארציות, כאזור שנועד להקמת מפעלי תעשייה מסוגים שונים. כללי הבינוי וחלוקת המגרשים בתוך אזור התעשייה נקבעים בתוכניות מתאר מקומיות ובתוכניות בניין עיר (תב"ע).

בעבר אזורי תעשייה נמצאו בעיקר בתחומם של שטחים עירוניים. באמצע שנות ה-70 תחת הנהגתו של שר התעשייה חיים בר-לב, החל משרד הכלכלה בהקמת אזורי תעשייה בין-עירוניים. במסגרת זאת הוקמו באמצע שנות ה-70, אזור התעשייה במגדל תפן, אזור התעשייה ליד מחניים, נאות חובב ומישור אדומים. כן הוחל בתכנון אזור התעשייה אלון תבור, אזור תעשייה בגבעת המשוריין ליד צומת כברי ואזור תעשייה ליד קיבוץ לביא.

לאחר שנות ה-2000 החלו אזורי תעשייה רבים בישראל לעבור הסבה מתעשייה מיושנת אל תעשייה מודרנית בשילוב של מסחר ופארקים.

## ראו גם

* מרחב עורפי
* עיר תעופה
* סיליקון ואדי
* אזור סחר מיוחד

## קישורים חיצוניים

* טלי חתוקה ויואב וינברג: קווי תכנון לאזורי תעשייה, אוניברסיטת תל אביב, 2016
* טלי חתוקה, גילי ענבר, קורל חמו: לקראת סדר יום תעשייתי־אזורי דפוסי פיתוח בגליל המזרחי ובקריית שמונה, אוניברסיטת תל אביב, 2019
* אזורי תעשייה, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# בועת הנדל"ן ביפן

**בועת הנדל"ן ביפן** (ביפנית: バブル景気, מילולית: כלכלת בועה) הייתה בועה כלכלית ביפן, שהתקיימה מ-1986 עד 1991, במהלכה הרקיעו מחירי המקרקעין והמניות. התפוצצותה של הבועה נמשכה מעל עשור, ולאחר שמחירי המניות הגיעו לשיא שלילי ב-2003, הם המשיכו לצנוח במהלך המשבר הכלכלי העולמי של 2008. הכלכלן פול קרוגמן טען שבמהלך שנות העשור האבוד, כפי שמכונות שנות המיתון, נפלה יפן למלכודת הנזילות.

## היסטוריה

בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה, אימצה ממשלת יפן מדיניות כלכלית קפדנית, שעודדה את התושבים לחסוך כסף. כשלבנקים היה כסף רב כתוצאה מכך, הם נתנו הלוואות ואשראי בקלות, ועם היווצרות עודפי מסחר, התחזק הין לעומת מטבעות זרים. זה אפשר לחברות יפניות להשקיע כסף רב יותר, וכתוצאה מכך ירדו מחירי המוצרים היפניים, דבר שהגביר את העודף המסחרי. במקביל, עליית ערכו של הין גרם לעליית ערכם של נכסים כלכליים.

כסף רב הפנוי להשקעות, בשילוב עם חוסר פיקוח כלכלי, ביטחון יתר ואופוריה בכל הנוגע לעתיד הכלכלי הביא להעצמת הספקולציות, בעיקר בבורסה לניירות ערך בטוקיו ובשוק הנדל"ן. מדד ניקיי 225 הגיע לשיאו ב-29 בדצמבר 1989, ועמד על 38,957.44, לפני שנסגר ב-38,915.87 באותו יום.

מחירי הנדל"ן הגיעו לשיאם ב-1989, כשמטר רבוע אחד בשכונת גינזה שבטוקיו נמכר ב-30 מיליון ין (215,000 דולר), ושווי שטחי הנדל"ן של טוקיו כולה היו שווים יותר מפי שניים סך שטחי הנדל"ן בארצות הברית כולה. לעומת זאת, בשנת 2004 צנחו מחירי הנכסים ברובע העסקים של טוקיו לכדי אחוז אחד ממחירם בשיא, אם כי עדיין דורגו כאחד האזורים היקרים בעולם. המחירים שבו לעלות ב-2007, אז שבו וצנחו בעקבות המשבר הכלכלי של 2008.

בעקבות המשבר הכלכלי, החלו משקיעים לעזוב את יפן, ותחת זו השקיעו במקומות אחרים, דבר שגרם לאובדן הבכורה של התעשייה היפנית בתחומים מסוימים, וליצירת מתחרים במדינות אחרות. בתגובה הוריד הבנק המרכזי של יפן את הריביות לאפס אחוז, אך הצעד לא הצליח למנוע את הדפלציה.

האשראי הבנקאי שניתן בקלות, וסייע להתנפחות הבועה המשיך להוות בעיה, ובשנים הראשונות של השבר המשיכו הבנקים לתת הלוואות מסוכנות. הבנקים עמדו לקרוס ושרדו הודות לסיוע ממשלתי, צעד שהביא ליצירת "חברות זומביות", כלומר חברות שאינן מסוגלות להתקיים בזכות עצמן ונשענות על סיוע חיצוני.

## ראו גם

* כלכלת יפן
* בועת נדל"ן

## לקריאה נוספת

* Krugman, Paul R. **It's Baaack: Japan's Slump and the Return of the Liquidity Trap**. Brookings Papers on Economic Activity, Vol. 1998, No.2(1998)
* Wegner, Michael. *Tokyo's land market and its impact on housing and urban life*, in Philip Shapira, Ian Masser and David Edingtion (eds.) **Planning For Cities And Regions In Japan**. Liverpool University Press, 1994. ISBN 9780853232483.

## קישורים חיצוניים

* שיגנורי שירצוקה, Asset Price Bubble in Japan in the 1980s: Lessons for Financial and Macroeconomic Stability (אורכב 27.03.2009 בארכיון Wayback Machine)‏, אתר בנק יפן.

## הערות שוליים
# חנות

חנות פירות הדר בכניסה לעתיקות פומפיי
אם ובת ליד חנות נעליים
חלון ראווה של חנות ביפו, ב-1969, המציעה למכירה בולי דואר וחזיות
חנות שעונים ותכשיטים
**חנות** היא מקום מסחר קמעונאי המאחסן מוצרים שונים, שבו אנשים קונים חפצים שונים. ישנם סוגים שונים של חנויות המיועדים לסוגים ספציפיים של מוצרים, כמו חנויות ביגוד, חנויות מזון וחנויות רהיטים, וישנן חנויות שבהן יש מגוון רחב של מוצרים. חנויות אלה יכולות להיות בגדלים שונים מצרכניות במושבים דרך חנויות מכולת שכונתיות ועד חנויות כל-בו גדולות.

בחנות המוכר אמור לשרת את הלקוח, ולסייע לו למצוא את מבוקשו. עם זאת בחנויות גדולות, ישנם לפעמים אנשים שתפקידם הוא לסייע ללקוח לבחור את המוצרים, ובסיום הקניה, הלקוח לוקח את מוצריו לקופה ושם משרת אותו קופאי.

## היסטוריה של מוסד החנות

רוב החנויות המוקדמות היו למעשה חדרים קדמיים בבתי מגורים פרטיים. במהלך המאות ה-16 וה-17 החלו המוכרים להקצות מבני עץ ארעיים בסמיכות לביתם הפרטי שמהם בוצעו המכירות. חלק מהמוכרים פתחו חלונות רחבים כלפי הרחוב וביצעו משם את המכירה. כבר במאה ה-18 נתפסו מבנים אלה כמסוכנים, ורוב בעלי העסקים בנו ביתן קבוע לביצוע המכירה. ההנחה באותה התקופה הייתה שהקנייה היא צורך חיוני, ועל כן לא הושקעו מאמצים רבים בפיתוי קונים. המכירות בוצעו בעיקר במזומן ומעבר לדלפק עץ בתוך החנות. רוב הסחורה הוחזקה מאחורי הדלפק.

כשהזכוכית הפכה לנפוצה באנגליה של המאה ה-17 התפתח המסחר דרך החלון המפואר, וסוחרים התחרו ביניהם בטיב החלונות.

במהלך המאה ה-16 התפתחה גם שיטת מכירה כפולה: בשטח אחד של החנות הציעו מוצרי צריכה חיוניים שלא דרשו הרבה השקעה ועניין, ובשטח אחר - לרוב בחלק האחורי - הוצעו למכירה סחורות מתוחכמות יותר. ככה יכלו בעלי החנויות לפנות לשני קהלים שונים עם יכולות כלכליות שונות.

במהלך המאה ה-18 עבר הדגש מהמוכרים אל הקונים, והתפתחה חוויית הקנייה. הסוחרים החלו להשקיע בקהל הלקוחות שלהם, וניסו להתבסס על קונים חוזרים יותר מאשר על עוברי אורח. המוכרים נדרשו להיות מחונכים, נקיים ומושכים, ואולם התצוגה - החנות - הפך לאטרקציה בפני עצמו.

במאה ה-19 החלו להיבנות בתי הכלבו. חנויות הענק האלה הציעו מבחר אדיר של סחורה, בעיקר מתחום הריהוט והלבוש. מטרתם המוצהרת הייתה לא רק למכור, אלא גם לחנך את ההמונים לטעם טוב ומעודן יותר. בתי הכלבו צמחו יד ביד עם התערוכות הבינלאומיות והציעו מגוון אטרקציות לפוקדים אותם.

השלב הבא בהתפתחות החנות היה הסופרמרקט. כמו בכלבו, הדגש היה על מגוון רחב של מוצרים, כשהרווח מכל מוצר בנפרד קטן יחסית, אך הרווח הגדול נעשה ממכירת כמות גדולה של מוצרים.

בשנות החמישים החלו להיבנות בארצות הברית הקניונים, שהיו קומפלקס חנויות.

ילד בחנות ספרים
## ראו גם

* רישום עסק
* חלון ראווה

## קישורים חיצוניים
# עגור סיבירי

| עגור סיבירי |
| --- |
|  |
| מצב שימור |
| מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה **סכנת הכחדה חמורה** (CR)
 |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | בעלי חיים |
| מערכה: | מיתרניים |
| על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
| מחלקה: | עופות |
| סדרה: | עגוראים |
| משפחה: | עגוריים |
| סוג: | עגור |
| מין: | **עגור סיבירי** |
| שם מדעי |
|  *Leucogeranus leucogeranus* ‏פאלאס, 1773 |
| תחום תפוצה |
|  |
|  |

**עגור סיבירי** (שם מדעי: Grus leucogeranus) הקרוי גם **עגור סיבירי לבן** או **עגור שלג** הוא מין בסוג עגור.

מין זה מתרבה ברוסיה הארקטית וברפובליקת סאחה-יקוטיה. העגור הסיבירי נודד למרחקים ארוכים. האוכלוסייה המזרחית חורפת בנהר היאנגצה ואגם פו-יאנג בסין, האוכלוסייה המרכזית נדדה בעבר לפארק הלאומי קאולדאו, אך אוכלוסייה זו נכחדה, והאוכלוסייה המערבית בפרידונקנאר ואספהאן באיראן. הוא מתרבה וחורף בביצות, שם הוא ניזון משורשים ופקעות של צמחים מימיים.

זהו עגור גדול ולבן, שיכול להגיע לאורך של 140 סנטימטרים ולמשקל של 10 קילוגרם. הבוגרים לבנים, חוץ ממסכה אדומה כהה הנמתחת מהמקור אל מאחורי העין. הרגליים הן בצבע צהוב איריס עד אדמדמות. קולו דמוי-חליל ומוזיקלי.

לפי הנתונים של איגוד השימור העולמי (IUCN) העגור הסיבירי נתון בסכנת הכחדה חמורה. הסיבה העיקרית לכך היא שאתר החריפה בסין, המחזיק ב-95% מאזור זה, נתון לשינויים הידרולוגיים, הנגרמים בעיקר על ידי סכר שלושת הנקיקים.

האוכלוסייה בסין מוערכת בכ-2,000 פרטים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **עגור סיבירי** בוויקישיתוף

* עגור סיבירי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עגור סיבירי, באתר GBIF (באנגלית)
* עגור סיבירי, באתר eBird (באנגלית)
* עגור סיבירי, באתר Xeno-canto (באנגלית)
* עגור סיבירי, באתר iNaturalist (באנגלית)

## הערות שוליים
# קרב אל-קאדסיה

תיאור הקרב ב"אפוס המלכים", שאהנאמה, סביבות שנת 1614
**קרב אל-קאדסיה** (בערבית: **معركة القادسية**, בתעתיק מדויק: **מַעְרַכַּת אלקאדסיה**) הוא קרב שהתרחש בין 16 ל-19 בנובמבר 636 (חודש שעבאן בשנת 14 להג'רה) בין המוסלמים בפיקודו של סעד בן אבי וַקאץ , לפרסים בפיקודו של רסתם פרגז באל-קאדסיה, והסתיימה בניצחון המוסלמים ובמותו של רסתם.

זה היה קרב מכריע שבו הכו המוסלמים את האימפריה הסאסאנית ובכך פתחו את הפתח לכיבוש עיראק ואיראן.

פרטים רבים לגבי הקרב אינם ידועים, כמו סדרי הגודל של הכוחות הלוחמים והמיקומים של אירועים שונים במהלך הקרב. ההערכות לגבי הצבא הפרסי נעות בין 30,000 ל-210,000 וההערכות לגבי הצבא הערבי נעות בין 6,000 ל-12,000 במקורות מוקדמים ו-38,000 או 88,000 במקורות מאוחרים יותר.

קרב אל-קאדסיה מוזכר בידי המוסלמים הערבים הסונים כקרב גבורה. סדאם חוסיין, למשל, הזכיר אותו במלחמת איראן–עיראק, על מנת לעורר את רגשות העם העיראקי. מאידך, בעיני הפרסים (גם לאחר התאסלמותם) הוא נחרט בזיכרון כהשפלה לאומית שיש לנקום עליה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **קרב אל-קאדסיה** בוויקישיתוף
* Ṭabarī, Yohanan Friedmann, **The battle of al-Qādisiyyah and the conquest of Syria and Palestine**, SUNY Press, 1992
* קרב אל-קאדסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא קרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# שקע הפיליפינים

שקע הפיליפינים בשוליים המזרחיים של הלוח הפיליפיני, בגבול עם לוח סונדה. תשומת הלב לשקעים האוקייניים המרובים באזור, ובמיוחד לשקע מזרח לוזון מצפון, שמופרד משקע הפיליפינים על ידי רכס בנהאם שבולט בניצב לו.
**שקע הפיליפינים** (באנגלית: **Philippine Trench**) הוא שקע אוקייני ממזרח לפיליפינים. השקע ממוקם בים הפיליפיני במערב האוקיינוס השקט הצפוני, ונמשך מצפון-צפון-מערב לדרום-דרום-מזרח. אורכו כ-1,320 קילומטרים ורוחבו כ-30 ק"מ ממרכז האי הפיליפיני לוזון, הנוטה דרום-מזרחית לאי הָאלְמָאהֶרָה שבצפון איי מאלוקו באינדונזיה. בנקודה העמוקה ביותר שלו, השקע מגיע ל-10,540 מטרים.

מיד מצפון לשקע הפיליפינים נמצא שקע מזרח לוזון. הם מופרדים זה מזה, על ידי רכס בנהאם התת-ימי, בלוח הפיליפיני.

השקע מצוי באופן כללי באזור המרובה בשקעים אוקייניים, שהם המקומות העמוקים ביותר על פני הכדור הארץ, ובמיוחד שקע מריאנה, שתהום צ'לנג'ר שבו הוא העמוק ביותר בעולם (ראו מפה בתימטרית משמאל).

## גאולוגיה

### טקטוניקה

סביבת השקע הפיליפיני ומיקומו בין הלוח הפיליפיני ללוח סונדה.
ההשערה היא ששקע הפיליפינים צעיר מ-8 מיליון שנים. החלק המרכזי של מערכת ההעתקים הפיליפינית שנוצרה בתקופה הפליו-פליסטוקן נחשב לשקע פעיל בקרום כדור הארץ. השקע נוצר כתוצאה מנחיתת הלוח הפיליפיני אל מתחת לחגורה הפיליפינית הניידת , הנחשבת לעיתים קרובות לחלק מהלוח האירואסיאתי. החגורה הפיליפינית הניידת עצמה נמצאת בין הלוח הפיליפיני ממזרח ללוח האירואסיאתי, או לוח סונדה ממערב. זה גרם לשינוי בתהליכים גאולוגיים שיצרו אזור הפחתה, כלומר מוריד את קרקעית האוקיינוס עמוק יותר. קצב ההפחתה על לוחות אלה מוערך בכ-15 ס"מ בשנה בממוצע, אזור המתכנס וגובל בהערכה של 45% משקע הפיליפינים כיום. במסגרת טקטוניקת הלוחות, החגורה הפיליפינית הניידת מייצגת אזור של דפורמציה בין הלוחות העיקריים הסובבים אותה, דהיינו: הלוח הפיליפיני, הלוח האירו-אסיאתי (בלוק/לוח סונדה) והלוח ההודו-אוסטרלי.

למרות שישנם אזורים נרחבים של קווי הפחתה באזור, חלק מהחוקרים סברו כי זהו אזור בעל רמת פעילות סייסמית נמוכה, למרות שהמכון הגאולוגי האמריקאי (USGS) תיעד רעידות אדמה רבות במגניטודה של 7.2 ומעלה באזור. בשנת 2012, התרחשה בשקע הפיליפינים רעידת אדמה במגניטודה של 7.6 (רעידת האדמה בסאמאר (2012)). המוקד היה בשקע בעומק של 34.9 ק"מ. אזורים הסמוכים לאזורי ההפחתה חוו פעילות סייסמית גדולה. בשנת 1897, צפון סאמאר חוותה רעידת אדמה במגניטודה של 7.3, בעוד שבשנת 1924 דרום מינדנאו חוותה רעידת אדמה במגניטודה של 8.2.

### סדימנטציה

שקע הפיליפינים מכיל סלע וגרגירי חול בסיסיים, שעברו מטמורפוזה קלה, קאלק-אלקליניים. האזור הדרומי של השקע מכיל סחף חרסית כחולה הומוגנית ודלת קלציט. גרגרי חול שנמצאו גם הכילו אנדזיט בזלתי טרי. ההשערה היא שהמשקעים שנמצאו בשקע הושקעו על ידי זרמי עכירות. זרם עכירות הוא זרם תת-ימי (טורבולנטי) הנע במהירות ונושא משקעים רבים.

## ראו גם

* חקר מעמקי הים

## ביאורים

## הערות שוליים
# בית גידול

פינגוויני אדלי על קרחון באנטארקטיקה.
בור מים בסוואנה בנמיביה, בה זברות, ג'ירפה, יען ודלגנים שותים.
**בֵּית גִּידּוּל**, ובלועזית **הַבִּיטָט** (**Habitat**), הוא סך כל תנאי הסביבה שמשפיעים על התפוצה ועל ההשפעה של אורגניזם במקום מחייתו הטבעי.

בית-גידול כולל את המקום הפיזי (האתר) בו חיים האורגניזמים ואת כל המשתנים (ביוטיים וא-ביוטיים) והגורמים הקבועים שמשפיעים על אורגניזמים במקום חיותם הטבעי. קשה ואף בלתי אפשרי, לבודד כל אחד מהגורמים שמשפיעים על האורגניזם ולכן משתמשים לעיתים קרובות במושג זה כביטוי כללי לתיאור של סביבת החיים, כגון 'סוואנה' או 'חורש ים-תיכוני'.

חלק גדול מבתי הגידול מבודדים ולכן נוצר מטען גנטי מיוחד ליצורים הרבים החיים בתוכם. בעקבות פגיעה בבית גידול טבעי, נפגעים יצורים שצברו מטען גנטי המותאם אליו. ככל שבית הגידול רגיש יותר לאיומים חיצוניים (כמו איתני הטבע) ופגיע יותר, כך עולה רמת הסיכון של מינים המשתייכים לאותו בית גידול. כאשר בית גידול לח, כמו שלולית חורף, נפגע בשל הצטברות רעלים, אין ליצורים החיים בו אפשרות לחמוק מן הזיהום ולעבור למקום אחר כיוון שבית גידול זה הוא סביבה סגורה המוקפת בגבולות ברורים, ולכן, בסופו של דבר, היצורים החיים בו נעלמים.

בהשאלה, הביטאט נזכר בהקשרים של מגורים מבודדים מתנאי הסביבה החיצונית, למשל באנטארקטיקה, במשימות אנלוגיות, ואף בדיבור על אפשרות לחיים בגרמי שמיים אחרים (למשל על הירח או על התיישבות על מאדים).

## ראו גם

* אקוטופ

## קישורים חיצוניים

* בית גידול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בתי גידול (אקולוגיה), דף שער בספרייה הלאומית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# כניעה

**כניעה** היא מצב בו חיילים, אומות, או כל קבוצת לוחמים אחרת מפסיקה להילחם ולרוב חבריה הופכים לשבויים, בין אם כיחידים ובין אם כקבוצה לאחר הוראת מפַקדהּ. דגל לבן משמש לעיתים קרובות לסימון כניעה, כמו גם הרמת ידיים ריקות ופתוחות מעל הראש.

כניעה יכולה להיות מותנית, כשהקבוצה הנכנעת מציבה תנאים לקבלת סמכות המכניעים, הנוגעת לזכויות הנכנעים. אמנת ז'נבה השלישית קובעת ששבויי מלחמה זכאים ליחס אנושי וחף מניצול והתעללויות. בעת המודרנית ובעקבות אמנות האג, כחלק מהכניעה נחתמים בין צבאות הסכמי כניעה . ייתכן שהסכם כניעה יהיה מקומי בעוד לחימה נמשכת במקומות אחרים. לחימה יכולה להיפסק באופן זמני או ממושך גם בשל חתימה על הסכם שביתת נשק.

כניעה ללא תנאי (unconditional surrender) היא כניעה בה הצד המנצח לא מבטיח דבר מלבד המוטל עליו לפי המשפט הבין-לאומי.

## לקריאה נוספת

* יהושפט הרכבי, **מלחמה ואסטרטגיה**, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1990.

## קישורים חיצוניים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.