# שביל החלב

שביל החלב|  |
| הדמיית שביל החלב (נאס"א) |
|
נתוני תצפית |
|
קבוצת כוכבים |
קשת |
|
שמות נוספים |
נהר די-נור |
|
תאריך גילוי |
ימי קדם |
|
סוג |
גלקסיית מוט ספירלית |
|
סיווג מורפולוגי |
SBbc |
|
נטייה |
60 מעלות (ביחס למישור המילקה) |
|
מאפיינים פיזיים |
|
בהירות מוחלטת |
−20.9  |
|
מרחק(השמש ממרכז הגלקסיה) |
1,400 ± 26,000 שנות אור 429.24±7,971.55 פארסק |
|
קוטר |
100,000 שנות אור |
|
מסה | ‎5.8×1011‎‏ ☉*M* |
|
מספר כוכבים | ‎1×1011‎ עד ‎4×1011‎ |
| הסחה לאדום |
552 (מהירות ביחס ליקום) ק"מ/שנייה |
|   |

שביל החלב כפי שהיא נראית בדרום ויילס, בריטניה
**מבנה גלקסיית שביל החלב** - מערכת השמש מסומנת בנקודה הצהובה וניתן לראות את מקומה על זרוע אוריון, ומציינת כאן את נקודת המרכז של קווי הקואורדינטות
**שביל הֶחלב** היא הגלקסיה שבה נמצאת מערכת השמש ובה כדור הארץ. קוטר הגלקסיה כ-100,000 שנות אור, עובייה כ-1,000 שנות אור, ועל פי הערכות שונות היא מכילה בין 100 מיליארד ל-400 מיליארד כוכבים דוגמת השמש. כוכבי הגלקסיה סובבים את מרכזה במהירות הקרובה ל-220 קילומטרים בשנייה.

כל הכוכבים הנראים מכדור הארץ בשמי הלילה ללא טלסקופ, כ-6,000 באזורים ללא זיהום אור, שייכים לשביל החלב. קצה הגלקסיה אינו מוגדר באופן חד, אלא מוגדר על ידי ריכוז הולך ויורד של כוכבים. ישנן עוד מאות מיליארדי גלקסיות ביקום. הגלקסיות הקרובות ביותר לשביל החלב הן אנדרומדה והמשולש שהן חלק מקבוצת הגלקסיות הנקראת הקבוצה המקומית.

תאוריות שונות לגבי מהות שביל החלב עלו כבר בעת העתיקה. הפילוסופים היוונים אנכסגורס ודמוקריטוס שיערו ששביל החלב מורכב ממספר עצום של כוכבים, לעומתם אריסטו הניח ששביל החלב הוא תופעה אטמוספירית. האסטרונומים המוסלמים בימי הביניים חזרו ואימצו את ההשקפה שמדובר באוסף עצום של כוכבים. הראשון שהוכיח שה"שביל" הלבן אינו אלא אוסף של מספר עצום של כוכבים היה גלילאו גליליי, באמצעות אחד מהטלסקופים הראשונים שייצר. האסטרונום הבריטי תומאס רייט היה הראשון שהניח במאה ה-18 ששביל החלב הוא בצורת דיסק ושמערכת השמש היא חלק ממנו. ויליאם הרשל הוכיח שצורת שביל החלב היא מעין עדשה, העבה יותר במרכז. אדווין האבל היה הראשון שהוכיח, בשנת 1924, ששביל החלב איננה הגלקסיה היחידה ביקום.

## מבנה הגלקסיה

כדי להמחיש את גודלה של הגלקסיה: אילו כווצה מערכת השמש לגודלו של מטבע, כי אז קוטר הגלקסיה, מכווץ באותו יחס, היה כרוחבה של יבשת אמריקה הצפונית. כלומר, מסע בין-כוכבי בתוך שביל החלב, ולו רק בין המערכות הקרובות ביותר, יימשך בטכנולוגיה הנוכחית עשרות אלפי שנים.

צורת הדיסקה של שביל החלב גורמת לכך שכוכבים מרוחקים נראים צפופים, כך שנקודות האור שלהם מצטרפות לפס של אור חיוור, שניתן לראותו בעין מכל אזור חשוך די הצורך.

הגלקסיה כולה נעה ביחס למערכת הייחוס של קרינת הרקע הקוסמית במהירות של כ-600 ק"מ בשנייה. גילה מוערך ב-13.2 מיליארד שנה, כלומר היא נוצרה כ-600 מיליון שנה בלבד לאחר המפץ הגדול. הכוכבים בגלקסיה מקיפים את מרכזה במהירות משיקית של כ-220 ק"מ בשנייה, ללא תלות במיקומם. עובדה זו סותרת לכאורה את חוקי הכבידה, ועל כן מניחים שרוב המסה של הגלקסיה היא כזאת שאיננה פולטת או בולעת קרינה אלקטרומגנטית, כלומר על פי ההבנה בעשור השלישי של המאה ה-21, זהו חומר אפל.

במרכז שביל החלב מצוי חור שחור על-מסיבי שמסתו כמה עשרות מיליוני מסות השמש (בדומה למרכזן של רוב הגלקסיות הספירליות והאליפטיות), אשר סביבו סובבים כל הכוכבים בגלקסיה. השערה זו מתבססת על העובדה שבאזור מרכז הגלקסיה נמדדו כוחות כבידה חזקים, אולם לא נצפה באזור הזה גרם שמיים בעל מסה גדולה מספיק כדי להוות מקור לכוחות אלה. החור השחור נמצא בתוך קשת A\*, שהוא מקור של קרינת גלי רדיו.

אזורים חשוכים בשביל החלב, דוגמת ערפילית שק הפחם, הם ענני אבק בין-כוכבי שמסתירים את אור הכוכבים. גלקסיית שביל החלב בולטת בייחוד באזור קבוצת כוכבים קשת - בכיוון זה נמצא מרכז הגלקסיה.

מחקר שפורסם ב־22 במרץ 2024 מעלה את האפשרות כי שתי קבוצות כוכבים מובחנות בתוך גלקסיית שביל החלב הנקראות שיווה ושאקטי, שנוצרו לפני 12–13 מיליארד שנים, לא נוצרו בתוך הגלקסיה אלא "היגרו" אליה ממקום אחר והשתלבו בה. על פי המחקר, ייתכן שזה קרה בימיה הראשונים של גלקסיית שביל החלב, וייתכן שקבוצות אלה הן חלק מאבני הבניין המוקדמות של הגלקסייה. החוקרים התבססו על מידע שהושג על ידי טלסקופ החלל גאיה.

### מערכת השמש

מערכת השמש שבה אנו נמצאים מצויה במרחק כ-26,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה, בערך במחצית הדרך בין המרכז לבין שולי הגלקסיה, על ה"זרוע" המורכבת מגז, אבק וכוכבים, הקרויה זרוע אוריון. ביחס לממד הצר של הגלקסיה, השמש נמצאת קרוב למישור של הדיסקה. עובדה זו גורמת לכך ששביל החלב, כפי שהוא נראה בשמים, חוצה את כיפת השמים השלמה לשתי כיפות זהות בקירוב.

זמן ההקפה של השמש את מרכז הגלקסיה הוא כ-200 מיליון שנה.

### זרועות

גלקסיית שביל החלב נמנית עם קבוצת הגלקסיות הספירליות, בגלל צורתה הספירלית, והיא כוללת מספר זרועות.
הזרועות הן (מהחיצונית פנימה):

* זרוע ברבור (Cygnus Arm)
* זרוע פרסאוס (Perseus Arm)
* זרוע אוריון (Orion Arm), שבה נמצאת מערכת השמש.
* זרוע קשת (Sagittarius Arm)
* זרוע מגן-קנטאור (Scutum–Centaurus Arm)
* זרוע סרגל (Norma Arm) שהיא הזרוע הפנימית ביותר.

## סביבת הגלקסיה

לשביל החלב כ-20 גלקסיות לווייניות המקיפות אותו, רובן באותו מישור הקפה הניצב למישור הגלקסיה. בין גלקסיות הלוויין המקיפות את שביל החלב במישור זה נמצאות שתי גלקסיות הלוויין הגדולות ענן מגלן הגדול וענן מגלן הקטן, וכן מספר גלקסיות ננסיות: הגלקסיה הננסית הדובה הקטנה, הגלקסיה הננסית אריה II, הגלקסיה הננסית דרקון, הגלקסיה הננסית תנור, הגלקסיה הננסית סקסטנט והגלקסיה הננסית שדרית. גם הגלקסיה הננסית פסל מקיפה את שביל החלב באותו מישור, אך כיוון התנועה שלה הפוך לכיוון של שאר גלקסיות הלוויין שבמישור זה. גלקסיית הלוויין הקרובה ביותר לשביל החלב, הגלקסיה האליפסואידית הננסית קשת, וגלקסיית הלוויין הרחוקה ביותר משביל החלב, הגלקסיה הננסית אריה I, לא נמצאות במישור זה.

גלקסיית שביל החלב היא חלק מקבוצת גלקסיות המכונה "הקבוצה המקומית", שבה נכללת גם גלקסיית אנדרומדה. קבוצה זו היא אחת מאלפי קבוצות וצבירים בצביר-על הבתולה.

בעוד כ-4 מיליארד שנה עתידות גלקסיית אנדרומדה וגלקסיית שביל החלב להיפגש אחת בשנייה , ובתהליך שייקח כשני מיליארד שנה נוספות יתמזגו שתיהן לגלקסיה אחת בעלת ליבה אחת.

## גיל שביל החלב

 ערכים מורחבים – **צביר כדורי, הסדרה הראשית**

אחת השיטות להערכת גילן של גלקסיות היא באמצעות צבירים כדוריים. המפץ הגדול יצר בעיקר יסודות קלים כמו מימן והליום, ואילו יסודות כבדים יותר (כמו חמצן, פחמן, ברזל) נוצרים רק בתוך כוכבים, בתהליך נוקליאוסינתזה כוכבית ומתפזרים בסופרנובות. וחלק מחומר זה יוצר כוכבים מדורות מאוחרים יותר. הכמויות הקטנות של יסודות כבדים שיש בכוכבים בצביר כדורי מצביעים על כך שהם נוצרו בשלב מוקדם בהתפתחות הגלקסיה.

צבירים כדוריים מהווים אוכלוסיות של כוכבים שנוצרו באותו פרק זמן בקירוב, אך נמצאים בשלבי התפתחות שונים. משום כך הם משמשים כלי מרכזי לקביעת גילי כוכבים ולבחינת מודלים של אבולוציה כוכבית. תוחלת החיים של הכוכבים האלה תהיה תלויה במסות האינדיבידואליות שלהם. הכוכבים המסיביים ביותר יעזבו את הסדרה הראשית ראשונים, ואחריהם יתר הכוכבים, בהתאם למסתם. כך, יתפתחו הכוכבים בהתאם למיקומם בסדרה הראשית, מהמסיביים ביותר משמאל, לכיוון צדה הימני של דיאגרמת HR. המיקום בו כוכבים בצביר עוזבים את הסדרה הראשית נקרא נקודת המפנה. כאשר תוחלת החיים על הסדרה הראשית של כוכבים בנקודה זו ידועה, ניתן להעריך את גיל הצביר.

כאשר כוכב הסדרה הראשית מכלה את המימן שבליבתו, האובדן ביצור האנרגיה גורם להתחדשות הקריסה הכבידתית. המימן המקיף את הליבה מגיע לטמפרטורה וללחץ מספיקים להיתוך, וכך נוצרת קליפה של מימן בוער מסביב לליבת ההליום. כתוצאה משינוי זה, מתפשטת המעטפת החיצונית של הכוכב, והטמפרטורה בה יורדת, מה שהופך אותו לענק אדום. בנקודה זו הכוכב מתרחק מהסדרה הראשית ונכנס לענף הענקים (הדרך אותה עובר כעת הכוכב על-פני דיאגרמת HR נקראת מסלול התפתחות). ליבת ההליום של הכוכב ממשיכה לקרוס עד שהיא נתמכת לחלוטין על ידי לחץ של אלקטרונים מנוונים - תופעה קוונטית המגבילה את הדחיסה המרבית של חומר. עבור כוכבים בעלי יותר מ-0.5 מסות שמש, הליבה יכולה להגיע לטמפרטורה בה היא חמה מספיק על מנת שההליום יבער ויהפוך לפחמן באמצעות תהליך אלפא משולש.

מחקר שפורסם בשנת 2025 ניתח שמונה צבירים כדוריים עתיקים של שביל החלב באמצעות השוואת מודלים תאורטיים של התפתחות כוכבים לתצפיות של טלסקופ החלל האבל. המודלים כללו את אי־הוודאויות העיקריות בפיזיקה של הכוכבים, כגון אטימות, דיפוזיה, ערבול קונבקציוני ותגובות גרעיניות, והותאמו לדיאגרמות צבע–בהירות באזור נקודת עזיבת הרצף הראשי, המשמשת לקביעת גילם של צבירי כוכבים. המחקר העריך כי גיליהם של הצבירים הכדוריים שנבדקו נעים בין 11.5 ל־13.5 מיליארד שנים, עם אי־ודאות אופיינית של 0.5–0.75 מיליארד שנים. עוד נמצא כי הצבירים העניים יותר במתכות נוטים להיות עתיקים יותר (דבר שמאשרר את התאוריה על נוקליאוסינתזה), וכי אי־הוודאות בקביעת המרחק וההכחדה הבין־כוכבית היא הגורם המרכזי המשפיע על דיוק אומדן הגיל.

צבירים כדוריים משמשים לאומדן גיל שביל החלב משום שהם נמנים עם העצמים העתיקים ביותר בגלקסיה ונוצרו בשלבי ההתהוות הראשונים שלה. לכן גילם משקף בקירוב את מועד היווצרות הגלקסיה עצמה, או מספק גבול קרוב אליו.

## שמה של הגלקסיה

מכיוון שאנו צופים בגלקסיה מתוכה, היא נראית בלילות חשוכים ונקיים כמעין שביל לבנבן ומעורפל, ומכאן התקבל שמהּ (דרך היוונית): בימי הביניים כונתה "בקעה חלבית" או "בקעה לַבְנוּנִית", ובהמשך "הנתיב החלבי", וכיום "שביל החלב". במקורות יהודיים קדומים מצוין השם "נהר די-נור" (מארמית: נהר של אש).

## גלריה

* מבט על גלקסיית שביל החלב, לכיוון קבוצת הכוכבים קשת (לרבות מרכז הגלקסיה), במדבר ללא זיהום אור (נבדה, ארצות הברית)
* אישה מביטה לאופק ומעליה גלקסיית שביל החלב, במדבר בקליפורניה, ארצות הברית.

## ראו גם

* אסטרונומיה גלקטית

## קישורים חיצוניים

* שביל החלב, דף שער בספרייה הלאומית
* שביל החלב, באתר "הידען"
* ארז גרטי, שביל החלב – הגלקסיה בה אנו חיים, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 7 ביולי 2011
* תנועות כוכבים בהילת-האור החיצונית מאירות באור חדש את האבולוציה של שביל החלב, באתר טלסקופ החלל האבל (באנגלית)
* אסף קוזין, כל מה שרציתם לדעת על שביל החלב, באתר ynet, 28 בינואר 2017
* אבי בליזובסקי, ‏שביל החלב עשוי להכיל 100 מיליארד ננסים חומים, באתר "הידען", 12 ביולי 2017
* אסף גולן, תגלית מרעישה: חור שחור נוסף התגלה בשביל החלב, באתר nrg
* the\_milky\_ways\_collision\_with\_the\_andromeda\_galaxy - המאמר המקורי מאתר נאס"א (באנגלית)
* אסף רונאל, בני 10–13 מיליארד שנה: הכוכבים העתיקים ביותר נמצאו בשביל החלב, באתר הארץ, 25 ביולי 2019
* רויטרס, גלקסיית שביל החלב "בלעה" גלקסיה שכנה, באתר ynet, 23 ביולי 2019
* שביל החלב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* AP, נאס"א הציגה תצלום חדש של הגלקסיה שלנו, באתר הארץ, 30 במאי 2021
* Dark matter is putting the brakes on our Milky Way galaxy's spin, מאת Space.com
* ד"ר נעמה חלקון, המפה החדשה של שביל החלב, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 6 באוגוסט 2022
* יוגב ישראלי, כפי שלא נראתה מעולם: המפה המפורטת ביותר של גלקסיית שביל החלב, באתר ynet, 28 בספטמבר 2024
* אבי בליזובסקי, הידען, מדענים מזהים גל ענק ובלתי מוסבר בשביל החלב, באתר ynet, 20 באוקטובר 2025
* יוגב ישראלי, פוענחה ההיסטוריה הכימית המסתורית של שביל החלב, באתר ynet, 15 בדצמבר 2025

## הערות שוליים