Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# אגן הקונגו

מפה של אגן הקונגו
אפיק של נהר הקונגו ביערות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
פילים בקרחת יער בקונגו.
**אגן הקונגו** שבמערב אפריקה, הוא השני בגודלו מיערות הגשם בעולם, לאחר אמזוניה, ושטחו 3.7 מיליון קמ"ר רבועים. הוא מצוי במרכז ומערב אפריקה, לאורך קו המשווה האפריקני. היער מצוי בסמוך לנהר הקונגו הארוך החוצה אותו באפיקיו.

האגן מתחיל מאזור השבר הסורי אפריקני ומדרים עד לאנגולה ולזמביה. את היער חוצה נהר הקונגו העצום וכן הנהרות הקטנים יותר: נהר אוילה , נהר אובנגי ונהר צ'מבסי . הנהרות נשפכים לים באזור מפרץ גינאה, המהווה את הגבול המערבי של היער ונגמר ביובלים שוטפים.

באגן ישנו יער גשם טרופי משגשג וכן ביצות גדולות ויובלי נהרות. האקלים הוא טרופי-משווני וישנה לחות גבוהה. ישנם כמה שבטים החיים ביער לרבות שבטי הבנטו והפיגמים האפריקנים (Congo Pygmies). שבטים אלה ייסדו את ממלכת קונגו ששרדה עד למלחמת העולם הראשונה, אז הבלגים, צרפתים וכעבור זמן גם הפורטוגזים הקימו בה שליטה קולוניוציונית במהלך המאה ה-19. לאחר מכן האזור התפרק למספר מדינות שהבולטות שבהם הם הרפובליקה של קונגו (ששטחה 342,000 קמ"ר) והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (ששטחה 2,344,858 קמ"ר).

כיום האזור מחולק למדינות הבאות:

* אנגולה
* בורונדי
* קמרון
* הרפובליקה המרכז אפריקאית
* הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
* הרפובליקה של קונגו
* רואנדה
* דרום סודאן (לשעבר סודאן)
* טנזניה
* זמביה

## חיות וצמחים ביער

ביערות קונגו ישנה צמחייה טרופית עם עצים שונים בעלי גזעים עבים כמו הפיקוס וכן ישנם מספר דקלים וכן צמחים נמוכים יותר. באזורים שונים ישנן קרחות יער אליהן הולכים רבים מהמינים הגדולים ביער. ביערות ישנם פילי יערות, גורילות, שימפנזות, נמרים, תנינים כמו תנין היאור, תנין צר-חרטום והתנין הגמדי שהוא הקטן בתנינאים. ישנם גם עטלפי פרי ענקיים המקימים מושבות בביצות ומחפשים פירות שונים, עיטם קולני, אנומלוריים, סנאיים, חיפושית גוליית ועוד חרקים רבים כמו פשפשים, חגביים, פרפרים, עכבישי פרווניתיים גדולים, דינופידיים, חילזון אפריקאי טיגריסי, מרבי רגליים, נדלים, קלאוניים שונים, פנינייה מצויצת, פיטיים, רחבי-מקור, טנרק לוטרה ענק, שפן עצים, טוראקיים, עיט קסיני, נץ ארך-זנב, נץ שחור,ינשופיים, הליוטאיים,בברים אפריקנים,חטפיות פיה,סארוטרוניים ,אריצרוצרסיים,ניקטוריים,ארטרולפתיים, הרפליים,פרינוברצ'יים,מיקרוהיליים, דרבן עב-זנב אפריקני, היפרוליים, חדף משוריין, ארכף משובץ, פנגולין עצים, פנגולין ענק, קופי קולובוס וגנון וכן גלגויים, פוטו מצוי, פיתון מלכותי, פיתון סלעים אפריקני, חנק קלברי, עין-חתול חצי-טבעתי, תולעניים,אפרור אפריקני, עיט כתר, טווס קונגו, וליד הביצות עופות מים שונים. מבין הפרסתנים בולטים המינים:חזיר הסבך וחזיר נהרות, קובוס המים וקובוס המשקפיים, מינים רבים של צביונים, קרוב משפחתו הנדיר של הג'ירף - אוקאפי, בונגו, קודו הביצות, איילון המים, אנטילופת בייטס, חזיר יער ענק ותת-מין של תאו אפריקני - תאו היער.

ביערות ישנם מעט טורפים כמו אריות וצבועים, אך ישנם גם נמרים, לוטרה חסרת-טופר קונגולזית, חתול זהוב אפריקני, גחניים, נחשי ממבה,קוברה וביטיס וכן תנינים ודגי ענק בביצות.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **אגן הקונגו** בוויקישיתוף
* אגן הקונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# חוג הגדי

מפת עולם המציגה את חוג הגדי
**חוג הגדי** הוא אחד מחמשת קווי הרוחב העיקריים המחלקים את כדור הארץ. קו רוחב זה נמצא ב־"22 '26 23° דרום, והוא המקום הדרומי ביותר בו יכולה השמש להיות ניצבת לפני כדור הארץ בנקודה המכונה זנית.

חוג הגדי מקביל לחוג הסרטן המצוי בחצי הכדור הצפוני.

קו זה מפריד באופן כללי בין אזורי האקלים הממוזגים המצויים דרומית לו לאזורי האקלים הטרופי המצויים צפונית לו.

## מיקום, רוחב ותנודה

לחישוב המיקום המדויק, רוחבו ותנודתו של חוג הגדי ראו חוג הסרטן.

## גאוגרפיה

אובליסק המציין את המקום בו עובר חוג הגדי בקבראדה דה אומוואקה שבארגנטינה
קו רוחב זה חוצה את המדינות הבאות (ממזרח למערב):

* ברזיל ברזיל
* פרגוואי פרגוואי
* ארגנטינה ארגנטינה
* צ'ילה צ'ילה
* פולינזיה הצרפתית פולינזיה הצרפתית (שוניות מנרווה)
* אוסטרליה אוסטרליה
* מדגסקר מדגסקר
* מוזמביק מוזמביק
* דרום אפריקה דרום אפריקה
* בוטסואנה בוטסואנה
* נמיביה נמיביה

## מקור השם

קו הרוחב זכה לשם זה לפני כ־2,000 שנה, מאחר שבאותה עת השמש הגיעה למזל גדי ביום הקצר ביותר בשנה (21 בדצמבר). לעומת זאת, נכון לתחילת המאה ה-21, ביום הקצר ביותר בשנה נמצאת השמש במזל קשת.

## קישורים חיצוניים

* חוג הגדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# צ'וקצ'י

צ'וקצ'י
*Ləɣˀoravetlˀan*|
מדינות |
רוסיה  |
|
אזורים |
המזרח הרחוק הרוסי |
|
דוברים |
5,100 (נכון ל־2010)  |
|
כתב |
כתב קירילי |
|
משפחה |
שפות צ'וקוטקו-קמצ'טקיות
* שפות צ'וקוטקיות
	+ צ'וקצ'י
 |
|
קוד שפה |
ckt |
|
קוד ISO 639-3 | ckt  |
|
ראו גם | **שפה • כתב • רשימת שפות** |
|   |

**צ'וקצ'י** ידועה גם בשם **צ'וקות** היא שפה פלאו-אסיאתית וצ'וקוטקו-קמצ'טקית, שפתם של בני העם הצ'וקצ'י שמקום מושבם במחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה. השפה קרובה לשפת קורייאק, שהיא שפה נוספת ממשפחת השפות הצ'וקטקיות.

## דוברים

על פי מפקד האוכלוסין ברוסיה לשנת 2002, מספר דוברי הצ'וקצ'י הוערך כ-7,000 עד 15,700 נפש. מספר דוברי הצ'וקצ'י נמצא בירידה, כשבני העם הצ'וקצ'י מאמצים לעצמם מאפיינים רוסיים ובין היתר השפה הרוסית. פחות ממאה דוברי צ'וקצ'י דיווחו כי אינם דוברים רוסית כלל.

השפה מוגדרת על ידי אונסק"ו כשפה בסכנת הכחדה.

## אלפבית

שפת הצ'וקצ'י נכתבת באלפבית קירילי עם השפעות קלות לטיניות:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё | Ж ж |
| З з | И и | Й й | К к | Ӄ ӄ | Л л | М м | Н н |
| Ӈ ӈ
 | О о | П п | Р р | С с | Т т | У у | Ф ф |
| Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь |
| Э э | Ю ю | Я я | ' |

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **צ'וקצ'י** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# מעצמות המרכז

כתום – מעצמות המרכז
ירוק – מדינות ההסכמה
אפור – מדינות נייטרליות/אחר

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

---

מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה ומנהיגיהן. למידע על מעצמה או מנהיג, לחצו על החלק המתאים בתמונה

**מעצמות המרכז** (באנגלית: **Central Powers**) היו מספר מעצמות בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מעצמות המרכז כללו תחילה את האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית, שכרתו ברית ביניהן עוד ב-7 באוקטובר 1879 וצירפו לברית הזאת את ממלכת איטליה ב-20 במאי 1882, במה שכונה "הברית המשולשת". האימפריה העות'מאנית הצטרפה למעצמות המרכז באוקטובר-נובמבר 1914. ממלכת בולגריה הצטרפה באוקטובר 1915. השם "מעצמות המרכז" משקף את העובדה שמדינות אלה נמצאו במרכז אזור הלחימה, בין יריבותיהן: האימפריה הרוסית במזרח וצרפת והאימפריה הבריטית במערב.

כנגד מעצמות המרכז נלחמו מדינות ההסכמה, שכללו 24 מדינות, ובראשן האימפריה הבריטית, צרפת, האימפריה הרוסית ובהמשך גם ארצות הברית והאימפריה היפנית

ממלכת איטליה, שהייתה מאז 1882 בעלת ברית לאימפריה הגרמנית והאוסטרו-הונגרית, כרתה ברית סודית, עם צרפת, בשנת 1902, ברית שבה התחייבה שלא לכבד את התחייבויותיה לפי הברית עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה. לממלכת איטליה היו תוכניות משלה כנגד שטחים אוסטרים בדרום טירול, איסטריה ודלמטיה, לכן הצטרפה למדינות ההסכמה במאי 1915, והכריזה מלחמה כנגד גרמניה 15 חודשים לאחר מכן.

בסיום מלחמת העולם הראשונה הובסו מעצמות המרכז, נחתם חוזה ורסאי שהטיל הגבלות רבות על האימפריה הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית התפרקה לשתי המדינות אוסטריה והונגריה, חלקים מהונגריה הועברו לרומניה (טרנסילבניה), צ'כיה ואוקראינה, מה שהביא לכך שלהונגריה, אין כיום גישה לים. שטחי האימפריה העות'מאנית חולקו בין המדינות צרפת, האימפריה הבריטית, ממלכת יוון וממלכת איטליה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מעצמות המרכז** בוויקישיתוף
* מעצמות המרכז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# המדינות הבלטיות

**3 המדינות הבלטיות**:
ליטא ליטא
לטביה לטביה
אסטוניה אסטוניה
**המדינות הבלטיות** הן שלוש מדינות השוכנות לחופו של הים הבלטי: **ליטא**, **לטביה** ו**אסטוניה**. הכינוי "המדינות הבלטיות" מתייחס רק למדינות אלה, למרות שלחופי הים הבלטי שוכנות מדינות נוספות, כמו פינלנד ושוודיה. לפני מלחמת העולם השנייה התייחסה ברית המועצות אל פינלנד כאל המדינה הבלטית הרביעית (שמאוחר יותר קובצה לה ביחד עם שאר המדינות הנורדיות).

במאה ה-19 היו המדינות הבלטיות חלק מהאימפריה הרוסית. בשנת 1918, בתום מלחמת העולם הראשונה, זכו שְלוש המדינות בעצמאות. בשנת 1940, בהתאם לפרוטוקולים הסודיים של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שנחתם ב-23 באוגוסט 1939 בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות, סיפחה ברית המועצות את המדינות הבלטיות וחלק משטחה של פינלנד. בשנת 1941 כבשה גרמניה את המדינות הללו, ובשנת 1944 הן חזרו לשליטתה של ברית המועצות, והפכו ל"רפובליקות סוציאליסטיות סובייטיות" במסגרתה.

באוגוסט 1991, חודשים אחדים לפני קריסתה של ברית המועצות, הכריזה כל אחת מהמדינות הבלטיות על חידוש עצמאותה, והן הוכרו על ידי ברית המועצות ומדינות המערב.

בשנת 2002 החלו המדינות הבלטיות לפעול להגשמת תוכניתן להצטרף למערב אירופה. ב-29 במרץ 2004 התקבלו המדינות הבלטיות כחברות בנאט"ו, וב-1 במאי 2004 הן התקבלו כחברות באיחוד האירופי. בשנת 2007 הצטרפו המדינות הבלטיות לאמנת שנגן ובכך בוטלה למעשה ביקורת הדרכונים במעברי הגבולות של המדינות הבלטיות עם שאר המדינות החתומות על אמנת שנגן.

## קישורים חיצוניים

* המדינות הבלטיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* המדינות הבלטיות, דף שער בספרייה הלאומית

* The Baltic Sea Information Centre
* vifanord – a digital library that provides scientific information on the Nordic and Baltic countries

**Official statistics of the Baltic states: Statistics Estonia
* Statistics Latvia
* Statistics Lithuania

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדינות ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# archive.today

archive.today|  |
|  |
| צילום מסך מאתר הבית של archive.today |
|
סוג |
ארכיון אינטרנט |
|
תקופת הפעילות |
16 במאי 2012 – הווה (14 שנים) |
|
הרשמה |
לא |
|
archive.today archive.ph archive.is archive.li archive.vn archive.fo archive.md archiveiya74codqgiixo33q62qlrqtkgmcitqx5u2oeqnmn5bpcbiyd.onion(גישה באמצעות ) |

**archive.today** (או **archive.is**) הוא אתר אינטרנט לארכוב אתרים (Web archiving), שנוסד ב-2012, ושומר צילומי מצב על־פי דרישה. האתר תומך גם באתרים עתירי JavaScript כמו גוגל מפות ואתרי יישום אינטרנט מתקדם, כמו טוויטר. בכל פעולת ארכוב, האתר מתעד את הכתובת המבוקשת בשני אופנים: האחד הוא רפליקציה של האתר כולל כל הקישורים העובדים בו, והשני הוא צילום מסך של העמוד או חלקו.

## היסטוריה

האתר נוסד בשנת 2012. במקור הוא מיתג את עצמו תחת השם archive.today, ובמאי 2015 שינה את אתר המראה העיקרי שלו לכתובת archive.is. בינואר 2019 הוא החל לזנוח את הכתובת.is לטובת מספר אתרי מראה נוספים.

## מאפיינים

האתר מתעד רק טקסט ותמונות, ולא תוכן לא סטטי כמו קובצי PDF, סרטונים (למשל באתר יוטיוב) קובצי שמע, תוכן RSS ותוכן המופעל באמצעות פלאש. עם זאת, סרטונים בחלק מהאתרים, כמו למשל טוויטר, נשמרים. באתר גם מעקב אחר ההיסטוריה של התיעודים לכל כתובת, ומאפשר ארכוב מחדש שלהם לפי דרישה. הדפים נלכדים ברוחב דפדפן של 1,024 פיקסלים. האתר מאפשר הורדה של דפים מאורכבים בפורמט ZIP, מלבד ארכובים שנעשו לאחר 29 בנובמבר 2019. לשירות גם תוסף לדפדפנים גוגל כרום, ספארי (כולל יישומון לאייפון) ומוזילה פיירפוקס, המאפשר ארכוב של האתר בו גולש המשתמש בלחיצה על כפתור התוסף. האתר יוצר כתובת ייעודית לכל ארכוב, אך מאפשר גם גישה אליו באמצעות הדבקת: / לפני כתובת האתר אותו מבקש המשתמש לארכב. לטענת בעלי האתר, הארכובים בו נשמרים "לנצח", וכל ארכוב של טקסט משוכפל לשלשה עותקים, וכל תמונה משוכפלת פעמיים במרכזי נתונים שונים. שרתי החברה ממוקמים באירופה.

השירות מארכב כל אתר אינטרנט, מלבד כתובות ״המפרות את כללי המארח כמו פורנו, האקינג וכיוצא בזה״ שנמחקות מהארכיון, כמו גם אתרים ריקים המציגים הודעת שגיאה בלבד. בנוסף, לא מתאפשר ״גיבוי כפול״ - שמירת ארכוב שבוצע בווייבאק מאשין, שבתורו לא מאפשר שמירה של ארכוב מ-archive.today בארכיון שלו.

## זמינות בינלאומית

### אוסטרליה

במרץ 2019, נחסם האתר לשישה חודשים על ידי מספר ספקיות אינטרנט אוסטרליות, בעקבות הירי במסגד בכרייסטצ'רץ', בניסיון להגביל את תפוצתן של תיעודים מהפיגוע.

### סין

על פי הארגון GreatFire , המנטר צנזורה אינטרנטית בסין, archive.today חסום במדינה מאז 2016, הכתובת archive.li חסומה מספטמבר 2017, archive.fo נחסמה ביולי 2018, ו-archive.ph חסומה מאז דצמבר 2019.

### פינלנד

ב-21 ביולי 2015 בעלי האתר חסמו את הגישה לאתר מכל כתובות ה-IP הפיניות, לאחר "תקרית בגבול" שאירעה למפעיל האתר, ככל הנראה כדי למנוע מעצר שלו על ידי הממשלה.

### רוסיה

ברוסיה, רק כתובות HTTP נגישות, וכתובות HTTPS חסומות משום שאתרי HTTP אינם מוצפנים וסוכנים של הממשלה יכולים לנטר אותם ואת התעבורה בהם. ב-2016, חסמה רוסיה את archive.is משום שהוא כלל ארכוב של אתרים עם תוכן הנוגע לסמים, שיח שנאסר במדינה.

## ראו גם

* Wayback Machine

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **Archive.today** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של Archive.today (באנגלית)

* Archive.today, ברשת החברתית X (טוויטר)
* Archive.today, הבלוג הרשמי
* Archive.today, באתר Crunchbase (באנגלית)

## הערות שוליים
# Wired (מגזין)

Wired|  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מערכת |
סן פרנסיסקו  |
|
פורמט |
עיתון, אונליין |
|
תקופת הפעילות |
מרץ 1993 – הווה (כ־33 שנים)  |
|
תוכן |
|
סוגה |
מגזין מדע פופולרי  |
|
שפה |
אנגלית  |
|
ISSN |
1059-1028 |
|
בעלי תפקידים |
|
מו"ל |
הוצאת קונדה נאסט  |
|
מייסד |
לואי רוסטו |
|
בעלים |
הוצאת קונדה נאסט  |
|
עורך |
כריס אנדרסון  |
|
שידור והפצה |
|
תדירות |
ירחון  |
|
תפוצה |
870,101  |
| www.wired.com |
|   |

**Wired** הוא מגזין טכנולוגיה חודשי היוצא לאור ממרץ 1993. המגזין מתמקד בהשפעה של הטכנולוגיה על תחומי הכלכלה, התרבות, ארכיטקטורה, פוליטיקה ועוד. המגזין נמצא מאז 1998 בבעלות של חברת קונדה נאסט שבסיסה בסן פרנסיסקו, ומחוץ לארצות הברית הוא יוצא לאור בקנדה וביפן. בשנת 2009 השיק המגזין מהדורות בינלאומיות נוספות באיטליה ובריטניה.

עקרונות העריכה של המגזין התבססו בתחילה על הרעיונות של מרשל מקלוהן, תאורטיקן תקשורת קנדי שנחשב לפטרון הרוחני של המגזין בשלביו המוקדמים. המגזין התפרסם במיוחד בשל עקרונותיו הליברליים ותמיכתו בכלכלה החדשה[דרושה הבהרה]. מבקרי המגזין הדביקו לו את הכינוי המזלזל "האיבר המרכזי של האידאולוגיה הקליפורנית", שכוון במיוחד נגד הליברטריאניזם שלו שהשפיע רבות על השקפת העולם של משתמשי האינטרנט הראשונים.

רק לאחר התפוצצות "בועת הדוט קום" בשנת 2000, כשצוות העריכה צומצם משמעותית, שינה המגזין את פניו לכיוון יותר מיינסטרימי תחת שרביטו של העורך הראשי החדש כריס אנדרסון. המגזין "Wired" והקבוצה "Wired News" (האחראית על האתר Wired.com) היו בבעלות נפרדת של פורטל "לייקוס" משנת 1998 עד ליוני 2006, אז הודיעה קונדה נאסט על הסכם לרכישת Wired News תמורת 25 מיליון דולר ועל התאחדות המגזין עם האתר. המהדורה המקוונת של המגזין מציעה מבחר מאמרים בחינם ומתקיימים בה באופן קבוע דיונים פעילים. היה מראשוני המגזינים שהוציאו מהדורת אייפד, עם השקת המכשיר.

Wired ידוע במונחים החדשים שטבע ובכללם "הזנב הארוך" ו"מיקור המונים". כמו כן מפרסם Wired מאז 1996 רשימה שנתית של מוצרי "vaporware" - עשרת המוצרים המדוברים והמבטיחים ביותר שמעולם לא יצאו לציבור בסופו של דבר. עם כותבי הטורים הקבועים של המגזין נמנים סופר הסייברפאנק ברוס סטרלינג והפרופ' למשפטים לורנס לסיג.

בשנת 2012 עזב כריס אנדרסון את המגזין.

במשך השנים Wired כיסה באופן נרחב את תעשיית ההיי-טק בישראל. ביוני 2000 דירג את ישראל במקום הרביעי בדירוג מרכזי ההיי-טק בעולם. באוגוסט 2012 דירג את ישראל כמרכז הטכנולוגיה השני בעולם אחרי עמק הסיליקון.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **Wired** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של Wired (באנגלית אמריקאית)

* Wired, ברשת החברתית פייסבוק
* Wired, ברשת החברתית X (טוויטר)
* Wired, ברשת החברתית אינסטגרם
* Wired, ברשת החברתית טיקטוק
* Wired, ברשת החברתית LinkedIn
* Wired, סרטונים בערוץ היוטיוב
* Wired, באתר רדיט
* Wired, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* על מהדורת האייפד של המגזין
* גיא גרימלנד, מגזין Wired מציג: 10 הסטארט אפים המובילים של תל אביב, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2011
* צחי הופמן, ‏"המודל לעיתונות הכתובה - תשלום תקופתי לכל פלטפורמות התוכן", באתר גלובס, 30 ביוני 2015
* יאיר בריל, הפינה המפורסמת של Wired אירחה את הסייעניות הקוליות. התוצאה משעשעת, באתר הארץ, 20 ביוני 2021

## הערות שוליים
# מערכת קואורדינטות שמימית

המחשה של מערכת הקואורדינטות האקליפטית כדוגמה למערכת קואורדינטות שמימית
באסטרונומיה, **מערכת קואורדינטות שמימית** זה שמם הכולל של מספר מערכות קואורדינטות כדוריות המתארות מיקום גופים על כדור דמיוני, בעל רדיוס אינסופי, שמרכזו במרכז מערכת הקואורדינטות. לדוגמה, במקרה של מערכת הקואורדינטות המשוונית (שמרכזה בכדור הארץ) המיקום מתואר על כיפת השמיים. לעיתים, כאשר רוצים לתאר את מיקומו המדויק של הגוף בחלל, ולא את מיקומו על מעטפת הכדור, מוסיפים עוד פרמטר המציין את מרחק הגוף ממרכז המערכת (בדרך-כלל מדובר על השמש או על כדור הארץ).

לכל מערכת ישנו מישור משווה (נקרא גם "המישור הבסיסי") שחתך שלו עם מעטפת הכדור מהווה את קו המשווה של המערכת. בכל מערכת ישנה נקודה על קו המשווה, שהקו המאונך לה הוא קו האורך 0.

## מערכות שמימיות שונות

* מערכת הקואורדינטות המשוונית: מערכת זו מקבילה לקווי האורך והרוחב של כדור הארץ, קו האורך 0 שלה עובר בנקודת שוויון האביב, ומרכזה בכדור הארץ.
* מערכות שמישור המלקה הוא מישור המשווה שלהן, וקו האורך 0 שלהן עובר בנקודת שוויון האביב:
	+ מערכת הקואורדינטות האקליפטית, שמרכזה בכדור הארץ.
	+ מערכת הקואורדינטות ההליוצנטרית, שמרכזה בשמש.
* מערכת הקואורדינטות האסימפטוטית: מערכת זו מקבילה לקווי האורך והרוחב של השמש, ושם מרכזה.
* מערכת הקואורדינטות הגלקטית: מישור המשווה הוא המישור עליו שוכנת דיסקת גלקסיית שביל החלב ומרכזה במרכז הגלקסיה.
* מערכת הקואורדינטות הסופר-גלקטית: מישור המשווה שלה הוא המישור הסופר-גלקטי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מערכת קואורדינטות שמימית** בוויקישיתוף
* הערך "קורדינאטות שמימיות", באתר אסטרופדיה
# גובה

בגאומטריה תלת־ממדית, גובה (height) הוא אחד משלושת ממדי המרחב, יחד עם אורך ורוחב, כפי שמודגם בתיבה שבאיור
ציון מקום גובה פני הים בדרך ירושלים–יריחו
**גובה** הוא מידתו של מרחק אנכי של עצם מנקודת ייחוס מסוימת. גובה נמדד ביחידות מידה לאורך, כגון מטר. שתי נקודות ייחוס נפוצות למדידת גובה:

* התנשאות – גובה של עצם ממישור כלשהו שהעצם נמצא עליו, למשל גובה של בניין מהקרקע שעליה הוא בנוי או גובהו של אדם מכפות רגליו ועד לראשו, שהוא למעשה גובהו מהרצפה שעליה הוא עומד.
* גובה מעל פני הים או גובה מתחת פני הים – משמש לציון גובהם של עצמים על פני כדור הארץ, כגון הרים או יישובים.

יש להבחין בין גובהו העצמי של העצם ובין הגובה שבו הוא נמצא. בהתאם לכך משתנה גם נקודת הייחוס המשמשת לציון הגובה. כאשר מציינים שגובה המטוס הוא 10 מטרים, הכוונה היא למרחק האנכי בין הנקודה הנמוכה ביותר על פני המטוס, לבין הנקודה הגבוהה ביותר על פניו. נקודת ייחוס נוחה לצורך זה היא המשטח עליו המטוס חונה. כאשר מציינים שהמטוס טס בגובה 10,000 מטרים, הכוונה היא לגובה שבו הוא נמצא מעל פני הים. כדי לצין התייחסות לגובה שאינו עצמי משתמשים ב**רום**. במקרים רבים, הרום מצין גובה שאינו עצמי, וביחס לפני הים.

גובה משמש פעמים רבות למדידת שיאים ולקביעתם: האדם הגבוה ביותר, הבניין הגבוה ביותר, ההר הגבוה ביותר, המטוס שטס בגובה הרב ביותר וכדומה.

מדידת גובהו של עצם בתנאים מסוימים אינה מבטיחה שהגובה יישמר בכל סביבה שהיא, או במילים אחרות, גובה אינו בהכרח ערך אבסולוטי אלא תלוי בסביבתו. דוגמה נפוצה היא מדידת גובהו של האדם: גובהו של אדם הנמדד בגובה פני הים יהיה קטן מגובהו של אותו אדם אם יימדד בסביבה חסרת כוח משיכה, בחלל למשל. את ההבדל בגבהים הנמדדים ניתן לראות כאשר מודדים את אותו אדם בעמידה ובשכיבה, והתוצאות שיתקבלו יהיו שונות.

## ראו גם

* קו גובה
* גובה האדם
* גובה (טופוגרפיה)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **גובה** בוויקישיתוף
* גובה, באתר MathWorld (באנגלית)

## הערות שוליים
# הסוכנות לפיתוח ההגנה

הסוכנות לפיתוח ההגנה
국방과학연구소|  |
|
"הגנה על האומה שלנו בכוח המדע והטכנולוגיה שלנו" |
|
מידע כללי |
|
מדינה | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
|
סוכנות אם |
DAPA  |
|
תאריך הקמה |
6 באוגוסט 1970  |
|
מטה מרכזי |
מחוז יוּסאנג, טג'אן, קוריאה הדרומית |
|
עובדים |
3,130 (2022) |
|
תקציב |
1.188 מיליארד דולר (2022) |
| www.add.re.kr |
|   |

**הסוכנות לפיתוח ההגנה** (בהנגול: **국방과학연구소**)מכונה גם **ADD** (ראשי תיבות של **A**gency for **D**efense **D**evelopment) היא גוף המחקר והפיתוח הביטחוני (מקביל באופיו למפא"ת) של קוריאה הדרומית. ADD הוקמה באוגוסט 1970 תחת המוטו של הגנה עצמית אמינה. היא הסוכנות הלאומית היחידה למחקר ופיתוח טכנולוגיות במימון ה"תוכנית הממשלתית לרכש ביטחוני". מטרתה היא לתרום להעצמת הכוחות המזוינים, לשיפור יכולות ה-R&D הלאומיים, ולעודד תעשיות מקומיות בענף הביטחון.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הסוכנות לפיתוח ההגנה** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של הסוכנות לפיתוח ההגנה (בקוריאנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של הסוכנות לפיתוח ההגנה (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של הסוכנות לפיתוח ההגנה (בקוריאנית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# CDMA

דוגמה לאות CDMA: למעלה אות הנתונים, באמצע האות המקודד, ולמטה תוצאת ה-XOR בין שני האותות הקודמים
**Code Division Multiple Access** או **CDMA** היא שיטה אחת ממשפחת השיטות לחלוקת יכולת שידור בין תחנות בתיאום מראש (DMA = Division Multiple Access), לצד השיטות FDMA ו-TDMA. בניגוד ל-TDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי זמן) ו-FDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי תדר) שיטה זו מאפשרת שליחה על כל רוחב הפס ובכך מונעת בזבוז משאבים. בשיטה זו כלל המשתמשים משדרים על אותו תדר באופן קבוע וההפרדה נעשית באמצעות קידוד על ידי סדרה אקראית של כל מכשיר.

השיטה נמצאת בשימוש בתקשורת סלולרית (ריבוב) בה ישנם ריבוי צדדים משדרים וריבוי צדדים קולטים.

רשתות CDMA נמצאות בשימוש נרחב בארצות הברית. בישראל, חברת פלאפון תקשורת הפעילה במשך שנים רשת סלולרית בשיטה זו, אם כי השימוש בה הלך ופחת בהדרגה לטובת רשתות בטכנולוגיית UMTS ו-LTE שפלאפון הקימה, והיא סיימה את פעילות רשת ה-CDMA בסוף יוני 2017.

## ראו גם

* בעיית קרוב-רחוק

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **CDMA** בוויקישיתוף
* שיטת תקשורת CDMA, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סויוז (משגר לוויינים)

סויוז (РН 11A511)
Союз|  |
| המראתו של משגר סויוז |
|
ייעוד |
משגר לוויינים וחלליות |
|
משפחה |
R-7/סויוז |
|
יצרן |
מרכז הטילים והחלל פרוגרס |
|
ארץ ייצור | ברית המועצות ברית המועצות |
|
היסטוריית שיגורים |
|
סטטוס |
פעיל |
|
אתרי שיגור |
1/5, 31/6 (קוסמודרום בייקונור) |
|
שיגורים |
32 |
|
הצלחות |
30 |
|
כישלונות |
2 |
|
חלקיות |
0 |
|
שיגור ראשון |
28 בנובמבר 1966 |
|
שיגור אחרון |
14 באוקטובר 1976 |
|
מטענים ידועים |
סויוז פרוגרס |
|
יכולת |
|
מטען ל־LEO |
6,450 ק"ג |
|

מידע נוסף|
גובה |
45.6 מטרים |
|
קוטר |
10.3 מטרים |
|
משקל |
308,000 ק"ג |
|
שלבים |
2 |
|

מאיץ ראשון בלוק A/B/V/G|
מספר מאיצים |
4 |
|
מספר מנועים |
1 |
|
סוג מנוע |
RD-107-11D511 |
|
דחף |
994.3 קילו ניוטון |
|
מתקף סגולי | **בריק** - 314 שניות **בגובה פני הים** - 257 שניות |
|
זמן בעירה |
118 שניות |
|
דלק |
RP-1/חמצן נוזלי |

 |
|

שלב ראשון 11S59|
מספר מנועים |
1 |
|
סוג מנוע |
RD-108-11D512 |
|
דחף |
977.7 קילו ניוטון |
|
מתקף סגולי | **בריק** - 315 שניות **בגובה פני הים** - 252 שניות |
|
זמן בעירה |
292 שניות |
|
דלק |
RP-1/חמצן נוזלי |

 |
|

שלב שני 11S510|
מספר מנועים |
1 |
|
סוג מנוע |
RD-0110 |
|
דחף |
294 קילו ניוטון |
|
מתקף סגולי |
330 שניות (בריק) |
|
זמן בעירה |
246 שניות |
|
דלק |
RP-1/חמצן נוזלי |

 |

 |

**סויוז** היה משגר רב־שלבי בעל מנוע דלק נוזלי, אשר שימש את ברית המועצות לשיגור חלליות מאוישות "חלליות סויוז". כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור. המשגר פותח על בסיס משגר "ווסחוד" והיה גרסה ראשונה של סדרת משגרים חדשה.

השיגורים בוצעו עד לשנת 1970 כאשר התחילו לשגר משגרים מאותה סדרה אך בגרסה מתקדמת.

## פיתוח

כאשר ב-OKB-1 החל תכנון חללית מאוישת חדשה מדגם "סויוז" הכוונה הייתה שמשקל כולל תהיה כ-5.8 טון ולשיגור תתאים משגר קיים מדגם "ווסחוד". בתהליך הפיתוח התברר שמשקל כולל של החללית חדשה תהיה כ-8 טון ולא ניתן להתאים משגר "ווסחוד" למשימה חדשה גם על ידי שדרוגו. בהתאם לכך הוחלט לפתח משגר חדש שאחריות כוללת על הפיתוח הייתה על סניף קויבישב של המשרד שבמהשך התפתח למשרד תכנון ובנייה עצמאי "מרכז הטילים והחלל פרוגרס".

השיגור הראשון בוצע ב-28 בנובמבר 1966 מכן שיגור מס' 31 בקוסמודרום בייקונור. בסך הכול בוצעו 8 שיגורים של דגם לא מאויש של חללית "סויוז". בנוסף לכך בוצעו 24 שיגורים של חללית מאוישת. כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור מכן שיגור 31 או מכן שיגור 1.

האורך הכולל של המשגר הוא כ-50.7 מ' ותלוי במשקל במטען שמשוגר לחלל. השלב הראשון כולל 4 יחידות - בלוק D, B, C, ו-E. הם מורכבים סביב היחידה המרכזית שמהווה שלב שני של המשגר - בלוק A. בנוסף קיים שלב שלישי - בלוק F. המשגר יכול להביא למסלול סביב כדור הארץ מטען במשקל עד 7.1 טון. מנועים שנוצלו לטובת המשגר היו מנועים של טיל בליסטי R-7 והשלב השלישי היה זהה למשגר "ווסחוד".

על בסיס הדגם הבסיסי בהמשך פותחו דגמים אחרים של הסדרה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סויוז** בוויקישיתוף
* רשימת שיגורים
* נתוני המשגר
* תיאור המשגר (החל מדף 79) (ברוסית)