Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# אהימסה

סמל האהימסה
**אַהִימְסָה** (מסנסקריט: **अहिंसा**; לעיתים נכתב "אהינסה") הוא עיקרון דתי המופע במספר דתות שמקורן בתת-היבשת ההודית (ביניהן הינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם וסיקיזם) על פיו יש לנהוג באי-אלימות במחשבה ובמעשה כלפי כל חלקי העולם.

האהימסה הוא עיקרון מוסרי רחב המחייב התנהגות ראויה כלפי כל היצורים החיים כחלק מאורח חיים כולל. דהיינו, לא די בהימנעות מאלימות חיצונית כלפי כל היצורים החיים, אלא יש לנהוג כלפיהם בחמלה ובכבוד, ולפעול למען טובתם.

## מקורות האהימסה

עקרון האהימסה מוזכר בכתבים מהמאה ה-6 לפנה"ס, אולם זכה להכרה ותפוצה נרחבת רק במאה ה-3 לפנה"ס כאשר הקיסר אשוקה נהג בחייו לפי עיקרון זה, וכתוצאה מהעלאת ערך קדושת חייהם של בעלי חיים ביטל את מסעות הציד המלכותיים.

בודהה הדגיש כי החיים הם הרכוש היקר ביותר, ושיש לנהוג בחייהם של אחרים כחשובים ויקרים יותר מהחיים שלנו. העזרה לאחרים היא מטרת ההיוולדות מחדש, כלומר, יש להימנע מלפגוע ביצורים חיים אחרים. הרעיון ההוליסטי הפילוסופי של האהימסה אומר שהאל נמצא בכל מקום ומכאן גם בכל יצור חי ולאדם אסור לפגוע בתואם (הסדר ההרמוני) של העולם.

## יישום האהימסה

גישת האהימסה המטפחת טוב לב וחמלה כלפי כל היצורים החיים, היא זו שהביאה להתפשטות הצמחונות בהודו. במדינות בודהיסטיות ישנה שאיפה חזקה להביא לפתרון בעיות בדרך לא אלימה.

הג'ייניזם היא דת שאימצה את האהימסה כחלק המרכזי בגישתה ודוגלת בגישה שיש להתייחס ברגש לכל יצור חי ונושם. ידוע סיפור על נזיר ג'ייני שהמתין בצד שביל עד שנמלה שהייתה עליו עברה, ובכך נמנע מפגיעה במסלולה הטבעי. בהודו הקדומה בקרב קבוצות ג'ייניסטיות מסוימות היה נהוג לפעול לפי עקרון האהימסה במיליטנטיות, עד כדי כך שהיו שמים מסכות על הפנים, במטרה להימנע מנשימת חרקים קטנים.

הבודהיזם שילב את האהימסה בכלל הראשון של כללי המוסר. נזירים בודהיסטים אימצו את עקרון האהימסה, הם הוציאו חרקים ממי השתייה שלהם, ונמנעו ממסעות בעונת הגשמים, מחשש לדרוך על מיני יצורים חסרי הגנה. אומנם זו היא דוגמה מאוד קיצונית של התנהגות לפי עקרון האהימסה, אולם, הבודהיזם באופן כללי מפרש את האהימסה באופן פחות קיצוני, ומתייחס רק ללקיחת חיים באופן מכוון. לפיכך הריגת נמלה בטעות לא תחשב למעשה שלילי שיביא לקארמה רעה, לעומתו הריגה מכוונת של אותה נמלה, תחשב לפעולה שלילית.

ישנה מחלוקת בין אלו הגורסים שאדם חייב ליישם את עקרון האהימסה גם כלפי עצמו ולכן אסור לו לסגף את גופו, לבין החושקים בהארה המאמינים שבדרך חיים של נהנתנות אי אפשר להגיע לשלווה הדרושה לשם השגת ההארה.

## אהימסה בעולם המודרני

דוגמה מודרנית המתקשרת לאהימסה היא הפעילות הלא-אלימה של מוהנדס קרמצ'נד גנדי, מנהיג תנועת השחרור ההודית, אשר ביסס את עקרון הסאטיאגרהא, המאבק הבלתי אלים שלו כנגד הקולוניאליזם הבריטי, על עקרונות האהימסה.

בעולם המערבי אימצו תנועות שלום ותנועות למען זכויות בעלי חיים את עקרון האהימסה כצו מוסרי מנחה.

במושגי המערב ניתן לתרגם את האהימסה ככבוד לכל חיים באשר הם. בקרב פילוסופים רבים, ביניהם אלברט שווייצר, זוכה פרס נובל לשלום, עיקרון זה נחשב לעיקרון האתי החשוב ביותר.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **אהימסה** בוויקישיתוף
* אהימסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# לכידת חיות

לכידת ציפורים בעזרת רשתות (איור מתוך טאקואינום סניטאטיס, המאה ה-14)
**לכידת חיות** היא פעילות ומקצוע אשר משמש לצורכי ציד - אך גם לצורכי השגת מזון, ויסות אוכלוסין, מחקר והדברה - תוך שימוש במלכודות.

לכידת בעלי חיים מתבצעת לעיתים על ידי בעלי חיים אחרים או אפילו על ידי צמחים: צמח הדיונאה מציב "מלכודות" לחרקים הנמשכים אליו, על מנת לטרוף אותם.

בקרב שיטות הלכידה השונות לצורך ניהול מזיקים, יש שיטות שנחשבות להומאניות באופן יחסי לעומתן שיטות שנחשבות לאכזריות יתר על המידה. החוק באיחוד האירופי, וברבות ממדינות ארצות-הברית, אוסר על שימוש במלכודות אכזריות כמו מלכודות רגל (Foothold Traps), ובמקומן קורא לשימוש במלכודות גוף (Body-Grip Traps), אשר הורגות את החיה באופן מידי ועל כן נחשבות להומאניות יותר. יחד עם זאת, כלל המלכודות, בין אם הן רק לוכדות ובין אם הן הורגות, מחייבות בדיקה כל 24 שעות לפחות, ותקנות הומאניות ממליצות לבדוק בתדירות גבוהה אף יותר ובמידת הצורך להשתמש במכשירי ניטור למלכודות המתריעים כאשר המלכודת מופעלת. בשל הסבל הרב שנגרם לבעלי חיים כתוצאה משימוש לקוי בשיטת לכידה, וכן הסיכון לחיות מחמד, חיות בר ובני אדם, ישנן תוכניות הסמכה ייעודיות שמכשירות אנשי מקצוע לניהול מזיקים בצורה הומאניות ובטוחה.

## מחלוקות

ארגונים להגנה על בעלי חיים טוענים כי מתן רישיונות ללכידת חיות בר פוגע בהן, גם אם הוא ניתן במשורה. בנוסף, טוענים המתנגדים למדיניות של לכידת בעלי חיים, כי הרוכשים חיות בר (קופים, תוכים וכו') כחיות מחמד, תומכים בתעשייה של לכידת חיות אלו במדינות העולם השלישי ובפגיעה קשה באקולוגיה.

## לכידת חיות בישראל

במדינת ישראל ניתנים לעיתים אישורים לאנשים פרטיים לכידת חיות בר (למשל, ללוכדי נחשים וחולדות), אך אלה מפוקחים בשל החשש לפגיעה בחיות בר. לכידה ללא רישוי מיוחד היא עבירה על החוק. מעבר לכך, קיימת בחלק מן הרשויות המקומיות מדיניות של לכידת בעלי חיים לשם ויסות אוכלוסין, במסגרתה נלכדים חתולי רחוב ומעוקרים.

רשות הטבע והגנים וגופי מחקר אחרים נוהגים ללכוד בעלי חיים על מנת לקדם את המחקר על אורחות חייהם. לבעל החיים שנלכד מוצמד משדר או אמצעי מעקב אחר ועם לכידתו, הוא מועבר, בעת הצורך, לטיפול וטרינרי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לכידת חיות** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# אמילי (פרה)

אמילי|  |
| הפסל של אמילי הפרה על קברה בשרבורן, מסצ'וסטס |
|
לידה |
14 בנובמבר 1995 |
|
מוות |
30 במרץ 2003 (בגיל 7)  |
|
זוויג |
נקבה  |
|   |

**אמילי** (באנגלית: **Emily**) הייתה פרה שנמלטה ב-1995 מבית מטבחיים בעיירה הופקינטון , מסצ'וסטס שבארצות הברית, באמצעות קפיצה מעל השער, וחמקה במשך 40 יום מתפיסה. היא מצאה מקלט ב"מנזר השלום" בשרבורן, מסצ'וסטס, עד מותה בשנת 2003. במהלך שמונה שנות שהותה במנזר, הפכה אמילי לדמות מייצגת של זכויות בעלי חיים ודיאטה נטולת בשר.

## בריחתה מבית המטבחיים וחייה ב"מנזר השלום"

ב-14 בנובמבר 1995, אמילי, פרה בת שלוש במשקל 730 קילוגרם, נמלטה מבית המטבחיים "A. Arena & Sons Inc" בהופקינטון, על ידי קפיצה מעל שער בגובה 1.5 מטר, מספר דקות לפני שהייתה אמורה להישחט. בתקופה של כמויות שיא של שלג, אמילי נצפתה מחפשת אוכל בחצרות אחוריות של בתים. במשך 40 יום הצליחה הפרה להתחמק מלכידתה, במהלכם זכתה לסיוע מצד התושבים המקומיים. לעיתים קרובות היא נראתה רצה עם עדר צבאים, והדיווח על כך עלה לכותרות בעיתונים המקומיים.
אמילי התחבאה באזורים המיוערים של הופקינטון. בזמן שבעלי המשחטה עשו מאמצים רבים למצוא אותה, חוואים מקומיים השאירו עבורה חבילות חציר ותושבים מקומיים אף מסרו למשטרה מידע כוזב אודות מקום הימצאה, לשם הטעייה.

לואיס ומייגן רנדה (Randa), מייסדי "מנזר השלום" הסמוך, המשמש מרכז רוחני וחינוכי לחיים ללא אלימות, הציעו לקנות את אמילי מהמשחטה ולקלוט אותה במקלט הקטן לבעלי חיים שעל אדמתם. בעל המשחטה, פרנק ארנה, שסיפורה של אמילי נגע ללבו, הסכים למכור את הפרה, ששוויה היה 500 דולר, עבור דולר אחד בלבד. אמילי נרכשה מבית המטבחיים והובאה בערב חג המולד להתגורר ב"מנזר השלום". במהלך שהותה שם, ביקרו אותה מבקרים לאומיים ובינלאומיים והיא הפכה במהרה לנציגה של זכויות בעלי חיים וצמחונות.
מפיק הקולנוע אלן ליטל קנה את הזכויות לסיפורה של אמילי תמורת סכום שכיסה את הוצאות מחייתה למשך שארית חייה ותרם 10,000 דולר נוספים לשם בניית אסם חדש עבורה ולידו מרכז חינוכי העוסק בסוגיות בעלי חיים.

## מותה ויד לזכרה

אמילי סבלה מסרטן הרחם ונפטרה ב-30 במרץ 2003. שבוע לפני מותה, ביקר את אמילי ובירך אותה כהן-דת הינדי מקומי בשם קרישנה בהאטה (Bhatta) ממקדש לקשמי באשלנד , מסצ'וסטס, שהניח חוט מוזהב סביב רגלה וחוט נוסף דרך החור באוזנה שעליו היה תלוי פעם תג המספר כשהיא הגיעה לבית המטבחיים.

אמילי נקברה ב"מנזר השלום" ב-2 באפריל 2003, בין פסליהם של האם תרזה ומהטמה גנדי. מג ולואיס רנדה הזמינו מהאמן לאדו גודג'בידזה (Lado Goudjabidze) פסל ברונזה בגודל טבעי של אמילי, מעוטר בשמיכה ופרחים, סימני כבוד הינדיים, העומד מעל קברה. הפסל נחשף ביום כדור הארץ.

לאחר מותה של אמילי, גזירי שיער מהכתמים על מצחה ומקצה הזנב שלה, טיפות מדמה והחוט המוזהב שהונח בחור באוזנה, שוחררו לנהר גנגס בואראנסי, הודו, באפריל 2003.

## לקריאה נוספת

* Meg and Lewis Randa, **The Story of Emily the Cow**: Bovine Bodhisattva, 2007

## קישורים חיצוניים

* Emily the Sacred Cow, באתר "מנזר השלום"
* Cara Giaimo, Emily the Cow Ran Away From the Slaughterhouse And Became a Star, 22.7.2015

## הערות שוליים
# מלאני ג'וי

מלאני ג'וי
Melanie Joy|  |
| מלאני ג'וי |
|
לידה |
2 בספטמבר 1966 (בת 59) |
|
מדינה |
ארצות הברית |
|
ידועה בשל |
טביעת המושג "קרניזם", פעילות למען עידוד טבעונות. |
|
השכלה |
אוניברסיטת הרווארד אוניברסיטת סייברוק |
|
עיסוק |
פרופסורית ופעילת זכויות בעלי חיים |
|
תארים |
פרופסור לפסיכולוגיה וסוציולוגיה |
|
פרסים והוקרה |
פרס אהימסה (2013)  |
| www.melaniejoy.org |

**מלאני ג'וי** (באנגלית: **Melanie Joy**; נולדה ב-2 בספטמבר 1966) היא פסיכולוגית חברתית אמריקאית ופעילה טבעונית, בולטת בעיקר כמי שטבעה את המושג "קרניזם". היא פרופסור לפסיכולוגיה וסוציולוגיה באוניברסיטת מסצ'וסטס בבוסטון, נשיאת עמותת "Beyond Carnism", קבוצת תמיכה ללא כוונת רווח אשר ייסדה בשנת 2010.

ב-1989 חלתה ג'וי בעקבות אכילת המבורגר נגוע בחיידק קמפילובקטר. לדבריה, זו הייתה אחת החוויות הגרועות ביותר בחייה, וגם אחת הטובות ביותר, משום שהייתה זו נקודת מפנה. בעקבות המחלה, ג'וי הפסיקה לאכול בשר ועברה בהדרגה לטבעונות. שינויי התזונה הביאו לשינוי במודעות ובתפיסה: "לא ראיתי דברים אחרים, ראיתי את אותם דברים באופן שונה", היא אומרת. מאז עסקה במחקר הפסיכולוגיה של אכילת בשר. ממצאיה סוכמו לראשונה בעבודת הדוקטורט שלה, שבה טבעה את המונח "קרניזם", וזכו לתהודה בספרה "Why We Love Dogs, Eat Pigs and Wear Cows" ("מדוע אנו אוהבים כלבים, אוכלים חזירים ונועלים פרות"), שיצא לאור ב-2010. המהדורה העברית של ספר זה יצאה לאור במרץ 2017 בשם "הפרה שבחדר - הפסיכולוגיה של אכילת בשר". ספר זה תורגם לשפות רבות.

ב-2013 קיבלה ג'וי בבית הנבחרים הבריטי את אות האהימסה, על עבודתה לקידום אי-אלימות.

משנת 2022 מגישה ג'וי פודקאסט בשם "Just Beings" יחד עם אוונה לינץ', העוסק בהיבטים פסיכולוגיים של הרגלים מזיקים ואי-צדק. על פי ג'וי, מטרת הפודקאסט היא "שינוי צורת החשיבה שלנו כדי ליצור עולם טוב יותר עבור בני האדם, בעלי החיים וכדור הארץ - ובו בזמן לשפר את חיינו האישיים ומערכות היחסים שלנו."

## ספריה

* **Strategic Action for Animals** ("פעולה אסטרטגית למען בעלי החיים"), 2008
* **Why We Love Dogs, Eat Pigs, and Wear Cows**,‏ 2011. בתרגום עברי: **הפרה שבחדר: הפסיכולוגיה של אכילת בשר**, מהדורה מותאמת לישראל, תרגום: דבי אילון, עורכות: נגה אלבלך ודבי אילון, קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017
* **Beyond Beliefs** ("מעבר לאמונות"), ספר בנושא מערכות יחסים בין טבעונים ללא-טבעונים, 2018
* **Powerarchy** (הלחם של "כוח והיררכיה"), 2019
* **Getting Relationships Right** ("יצירת מערכות יחסים טובות"), 2020

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מלאני ג'וי** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של מלאני ג'וי
* הרצאה של מלאני ג'וי בוועידת טד, סרטון באתר יוטיוב
* מלאני ג'וי - ערוץ היוטיוב של עמותת אנימלס, סרטון באתר יוטיוב
* הרצאה של מלאני ג'וי - ערוץ היוטיוב של Never again, סרטון באתר יוטיוב
* דרור בורשטיין, "הפרה שבחדר": למי שנמשך לטבעונות, באתר ynet, 25 במרץ 2017
* נטע אחיטוב, "הרבה תוהים אם ישראל תהפוך למדינה הטבעונית הראשונה בעולם", באתר הארץ, 20 באפריל 2017

* מלאני ג'וי, ברשת החברתית פייסבוק
* מלאני ג'וי, ברשת החברתית אינסטגרם
* מלאני ג'וי, ברשת החברתית LinkedIn
* מלאני ג'וי, ברשת החברתית Goodreads

## הערות שוליים
# פרנסס פאוור קוב

פרנסס פאוור קוב
Frances Power Cobbe|  |
|
לידה |
4 בדצמבר 1822 דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד  |
|
פטירה |
5 באפריל 1904 (בגיל 81) Hengwrt, הממלכה המאוחדת  |
|
מקום קבורה | Llanelltyd  |
|
מדינה |
הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד  |
|
בת זוג | Mary Lloyd  |
|   |

**פרנסס פאוור קוב** (אנגלית: **Frances Power Cobbe**‏; 4 בדצמבר 1822 – 5 באפריל 1904) הייתה סופרת אירית המוכרת כיום כרפורמטורית חברתית, תאורטיקנית פמיניסטית ולוחמת חלוצה למען זכויות בעלי חיים.

## חייה

קוב נולדה בדבלין שבאירלנד ב-4 בדצמבר 1822 לצ'ארלס קוב ופרנסס קונווי קוב. פרנסס פאוור קוב הייתה הצעירה מבין חמשת ילדי המשפחה, והבת היחידה. כאשר הייתה קוב בת 25 נפטרה אמה, ופטירתה הותירה בה ספקות באשר לאמונתו האוונגליסטית של אביה. בעקבות סירובה ללכת לכנסייה עם משפחתה, איים עליה אביה כי ישלול את ירושתה ואף סילקה מן הבית לתקופה קצרה. במהלך חייה זנחה קוב את האמונה האוונגליסטית והפכה לאוניטרית.

במרוצת הזמן הפכה קוב לתומכת ופעילה במגוון רחב של נושאים הקשורים לנשים ולהתנגדות לניסויים בבעלי חיים. היא תמכה בשיפור מצבם של נערות עברייניות ושל עניים, בהשכלה גבוהה לנשים, ובסופרג'יזם. ב-1885 היא פרסמה באופן אנונימי את הכרך הראשון של ספרה "An Essay on Intuitive Morals, Being an Attempt to Popularise Ethical Science". היא לא הזדהתה כמחברת הספר עקב חששו של אביה מנידוי המשפחה. ב-1857 נפטר אביה של קוב, וכך הייתה חופשייה לפעול כרצונה ואף נסעה לתקופות ממושכות לאירופה ולמזרח. בעת נסיעתה לאיטליה פגשה קבוצת נשים ובהן מארי לויד, שהפכה לידידתה הקרובה לאורך שנים. החל משנות השישים של המאה ה-19 לערך הן חיו יחדיו עד פטירתה של לויד, 8 שנים לפני פטירתה של קוב ב-1904.

כשחזרה לאנגליה ניסתה קוב לעבוד במוסד לעבריינים צעירים "האכסנייה האדומה"  ולחיות עם הבעלים, מרי קרפנטר, מ-1858 עד 1859. היחסים הסוערים בין השתיים גרמו לכך שקוב עזבה את המוסד.

במהלך שנת 1875 ייסדה קוב את **האגודה להגנת בעלי החיים הנתונים לניסויים** (SPALV - Society for the Protection of Animals Liable to Vivisection). היה זה הארגון הראשון בעולם שניהל קמפיין נגד ניסויים בבעלי חיים. ב-1898 ייסדה קוב את **האיגוד הבריטי לביטול הניסויים בבעלי חיים** (BUAV - British Union for the Abolition of Vivisection).

קוב הייתה חברה בוועד המנהל של "**האגודה הלאומית בלונדון למען זכות הצבעה לנשים**" ומחברת מאמרי מערכת בעיתונים לונדוניים, כמו העיתון הלונדוני Echo, בנושאים שונים כמו סופרג'יזם, זכויות קניין לנשים, והתנגדות לביצוע ניסויים בבעלי חיים. מלבד מאמרי המערכת, קוב פרסמה מגוון רחב של מאמרים וספרים בנושאים בהם תמכה.

## ראו גם

* אנה קינגספורד

## לקריאה נוספת

* Caine, Barbara. **Victorian feminists**, Oxford 1992.
* Rakow, Lana and Kramarae, Cheris. **The Revolution in Words: Women's Source Library**. London, Routledge 2003.
* Lori Williamson, **Power and protest : Frances Power Cobbe and Victorian society**. 2005.
* Sally Mitchell, **Frances Power Cobbe: Victorian Journalist, Feminist, Reformer**. University of Virginia Press, 2004.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פרנסס פאוור קוב** בוויקישיתוף
* רשימת כתבים (באנגלית)
* ביוגרפיה קצרה(הקישור אינו פעיל) מאת Ann-Barbara Graff (באנגלית)
* על פרנסס פאוור קוב ויוניטריאניזם (באנגלית)
* כתבי פרנסס פאוור קוב בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* פרנסס פאוור קוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* פרנסס פאוור קוב, ברשת החברתית Goodreads
# מוניזם

**מוניזם** (ביוונית: **μόνος**, "מונוס" - יחיד) היא השקפה פילוסופית הטוענת שמאחורי ריבוי הדברים שסביבנו מסתתר עיקרון אחד: גורם יחיד בלתי משתנה ובלתי ניתן לחלוקה שאחראי למופעים השונים שבטבע ומסביר אותם. תפיסה זו עומדת בניגוד לדואליזם ולפלורליזם שמניחים שבבסיס ההוויה מצוי ניגוד וריבוי. בתאולוגיה משמעות המוניזם הוא אמונה באל אחד.

## היסטוריה

אבי תפיסה זו בפילוסופיה הקדם-סוקרטית הוא תאלס אשר גרס ש"הכל מים". התפיסה המוניסטית השתכללה במשנתו של פרמנידס. הפער בין הפילוסופיה המוניסטית של פרמנידס לבין תפיסת הריבוי והשינוי שייצג הרקליטוס יושב במידת מה על ידי רעיון האידאות של אפלטון שאפשר הבנה של קיום הריבוי לצד קיומה של אחדות.

שפינוזה דגל בהשקפה מוניסטית וטען כי הטבע הוא אחד ויחיד והאלוהות באה לידי ביטוי בטבע שהוא מוחלט ואינסופי.

>
> לא יכולים להיות בטבע שני עצמים או יותר מאותו טבע או תואר
>
>
>
>

המונח מוניזם הוצג במאה ה-18 על ידי כריסטיאן וולף בעבודתו *Logic*, כדי לציין סוגים של מחשבה פילוסופית שבהם נעשה ניסיון לחסל את הדיכוטומיה של הגוף והנפש ולהסביר את כל התופעות על ידי עיקרון מאחד אחד, או כביטויים של חומר יחיד.

בעיית הנפש-גוף בפילוסופיה בוחנת את הקשר בין הנפש לחומר, ובמיוחד את הקשר בין התודעה למוח. הנושא נחקר על ידי רנה דקארט במאה ה-17, במסגרת דואליזם קרטזיאני, ועל ידי פילוסופים טרום אריסטוטליים, במסגרת הפילוסופיה האוויסניאית  ובמסורות אסיאתיות מוקדמות יותר.

מאוחר יותר הוחל מונח זה גם על תורת הזהות המוחלטת שהוגדרו על ידי הגל ושלינג. לאחר מכן נעשה שימוש נרחב יותר במונח, לכל תיאוריה שמניחה עקרון מאחד. גם התזה של המתנגדים לדואליזם הורחבה, כך שהיא כוללת פלורליזם. לדברי אורמסון , כתוצאה משימוש מורחב זה, המונח הוא "דו משמעי באופן שיטתי".

## ראו גם

* פילוסופיה של הנפש
* בעיית גוף-נפש
* דואליזם

## קישורים חיצוניים

* ג'יימס א' אורמסון (עורך), בן-עמי שרפשטיין (עורך המהדורה העברית), מוניסם, בספר "פילוסופיה" באתר מט"ח
* מוניזם באנציקלופדיה לפילוסופיה מערבית
* אברהם יצחק גרין, ‏תרבו באהבה: עם נוצר וארץ קמה ושפה אשר נרדמה, בעיתון מקור ראשון, 28 ביוני 2020
* מוניזם, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# פסטיבל

פסטיבל טדו ביפן
פסטיבל אוכל בבחריין
פסטיבל "Winter Lights" בגנים הבוטניים האוניברסיטאיים בירושלים
**פסטיבל** (בלועזית: **Festival**. לפי האקדמיה ללשון העברית: **תְּחִגָּה**) הוא חגיגת אירועים אמנותיים או בידוריים בהיקף גדול מהרגיל. אירועי ותכני הפסטיבל הם על פי רוב בעלי מכנה משותף, כמו נושא או צורה אומנותית. רבים מהפסטיבלים מתקיימים באופן סדיר פעם בשנה.

## מקור המונח

מקור המילה "פסטיבל" (Festival) בצרפתית ובאנגלית של ימי הביניים. המילה התפתחה מהמילה הלטינית festa, שפירושה סעודה, משתה, חגיגה.

## סוגי פסטיבלים

ישנם פסטיבלים העוסקים בתחום רחב מאוד, אותו הם פורטים באמצעות תכנים שונים לנושאים וסוגות – לדוגמה פסטיבלי מוזיקה; וישנם אחרים, המקדישים עצמם לנושא מצומצם בתוך תחום רחב – כדוגמת "פסטיבל מוזיקת הרנסאנס של קופנהגן". לצד אלה ישנם אף "פסטיבלי-נישה": אלו הם אותם פסטיבלים המתמקדים ברעיון צר יחסית, או המעלים את קרנה או פועלה של אישיות ספציפית, למשל פסטיבל ריכרד וגנר. בשולי הפסטיבל יתקיימו, על פי רוב, הרצאות, פאנלים ומספר אירועי-משנה קטנים המיועדים לתמוך בנושא האירוע המרכזי – כתערוכות, או להשלים את אווירת החג, כדוכני מזון.

פסטיבל בהיקף קטן יכול להתרחש כולו על במה אחת, שעליה עולים הרכבים מוזיקליים רבים בזה אחר זה במשך שעות אחדות (למשל פסטיבל שירי ילדים). פסטיבל כזה ייועד על פי רוב לקהל מקומי או קטן. פסטיבל גדול, שמושך קהל רחב יותר ועשוי אף למשוך אורחים מארצות אחרות, יכול להתרחש במהלך ימים אחדים (כאלה הם למשל פסטיבלי רוק) ואפילו במשך חודש (למשל פסטיבל ישראל), ויכול להתרחש על במה אחת, במות אחדות או אף במקומות רבים ברחבי אותה עיר.

פסטיבלים יכולים להיות מאורגנים על ידי רשות מקומית או על ידי יזם פרטי. אולם כמעט כל הפסטיבלים הם בעלי מטרה של קידום ערך כלשהו/צורת אמנות מסוימת בציבור הרחב החי בסביבה שבה נערך אותו פסטיבל. ישנם פסטיבלים אזרחיים קהילתיים שמאורגנים על ידי תושבים באופן עצמאי.

פסטיבל שמשולב בשוק או אירועי מכירה של מוצרים ייחודיים נקרא יריד (לדוגמה יריד החלב של ויסקונסין). קרנבל הוא פסטיבל תחפושות וריקודים בהשתתפות הקהל, לרוב בליווי תהלוכה בעלת אלמנטים קרקסיים. זהו פסטיבל שמקורו דתי בימי הביניים. רוב הפסטיבלים הנערכים בעידן המודרני, מכילים אירועי אמנות כסרטי קולנוע, הצגות, או מופעי מוזיקה, ריקוד ולוליינות, לעיתים בשילוב של מספר צורות אמנות (כמו בפסטיבל ישראל) ולעיתים תוך ייחוד של צורת אמנות אחת (כפסטיבלי תיאטרון).

## ראו גם

* קרנבל
* מסיבה

## קישורים חיצוניים

* פסטיבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פסטיבלים, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים
# רושאניה

**רושניה** הייתה אגודת סתרים מוסלמית סופית אפגנית במאה ה-16 שהוקמה על ידי באיאזיד אנצארי מג'ולונדאהר. באיאזיד יותר מאוחר כינה את עצמו פיר רושאן (שליח האור) וטען שהוא אנצאר, כלומר אחד מהאנשים שעזרו למוחמד לברוח ממכה, ולכן גם מואר, מכאן פירוש השם "רושנייה" או "המוארים". פיר רושאן הושפע הן מהיוגים והן מסופים אחרים והוסיף דוקטרינה משלו. לפי פיר רושאן ההתגלמות המושלמת ביותר של אלוהים נמצאת בקדושים. מבחינת ערכים פיר רושאן דיבר על חובתו של האדם לשחרר את עצמו מבורות עצמית ומרודנות של שליטים כמו גם ממערכות הירושה שלהם. עוד עיקרון היה שחרור כל האנושות מאי-סובלנות והזכות של כל בן אנוש לחפש ידע, כולל נשים. לדעתו, כל בני האנוש נוצרו שווים ובעלי חרות לבחור את דרכם הייחודית.

רעיונותיו עלו בקנה אחד עם רעיונות עידן הנאורות, ולכן נרדפו על ידי אנשים שרצו לשמר את המצב הקיים. באירופה תנועות פשיסטיות, הבינו את רעיונותיו כחופש מוות בפני הרודן, משם רעיונותיו התגלגלו לימין ולתאוריות הקונספירציה וזאת הצורה שהמסדר מפורסם בה כיום. הקונספירטורים מאשימים את הראשנייה כממשיכים ושארית של מסדר החשישיון האיסמעילי, כהשראה להקמת מסדר האילומינטי בבוואריה, כלוקחים חלק בסדר עולמי חדש ועוד האשמות רבות ומגוונות מספור. יחד עם זאת חשוב לזכור שפיר רושאן הטיף לערכים סובלניים בתקופה שרוב האנושות חיו כעבדים, איכרים או בעוני מחפיר. הראשנייה חוסלו סופית על ידי האימפריה המוגולית.
# דף עבודה

**דף עבודה** הוא דף נייר כתוב עם משימות ותרגילים הדורשים בדרך כלל כתיבה ידנית. דפי עבודה מופיעים בצורות רבות, בעיקר עבור ילדים בגילאי הגן ובית הספר. לרוב, מדפיסים את דף העבודה ומבצעים את התרגיל בעזרת כלי כתיבה שונים.

דף עבודה יכול להיות מסוגים שונים למשל: לימוד ותרגול קריאה וחשבון, ארגון וסדר, תרגילי שייכות, פיתוח הדמיון בעזרת ציור, פיתוח מיומנויות חשיבה ומוטוריקה, הבנת הנקרא ועוד.

## חינוך

בכיתה, דפי עבודה הם בדרך כלל בהקשר של גיליון נייר עם שאלות או תרגילים המיועדים לתלמידים, בו הם יכולים להשלים ולתעד תשובות. הם שימושיים ברוב המקצועות, ומכילים אוסף של בעיות או תרגילים. מטרת הדפים היא לעזור לתלמידים להיות בקיאים במיומנות מסוימת שלימדו אותם בגן או בכיתה. בדרך כלל הם ניתנים לתלמידים כשיעורי בית או כלימודי העשרה.

דפי עבודה הם חשובים כיוון שמדובר בפעילות אינדיבידואלית שגם הורים זקוקים לה. כך ההורים מבינים מה הילד לומד בבית הספר. עם תוכנית הלימודים המתפתחת, להורים אין בהכרח את ההשכלה הנדרשת כדי להנחות את ילדיהם או לתת להם תמיכה נוספת בבית. שימוש בתבנית נגישה של דף עבודה יכולה לעזור בקידום הלמידה בבית.

בכלליות, מחקרים של חינוך בגיל הרך מצביעים על כך שדפי צביעה מומלצים בעיקר לצורכי הערכה של הילד. דפי עבודה אינם מיועדים להוראה כיוון שבגיל הרך הם לא מתאימים מבחינה התפתחותית לחינוך ילדים רכים.

דפי עבודה יכולים לשמש את המורים ככלי הערכת ידע קודם של התלמידים והם מאפשרים למורים לבחון את תוצאות הלמידה ותהליך הלמידה. בנוסף, ניתן להשתמש בהם כדי לאפשר לתלמידים לעקוב אחר התקדמות הלמידה שלהם.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **דף עבודה** בוויקישיתוף
## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# הוראת כימיה

במעבדה לכימיה בפראג
**הוראת כימיה** (או **חינוך כימי**) הוא תחום העוסק בחקר ההוראה והלמידה של כימיה. תחום זה מהווה תת־תחום של חינוך STEM או של מחקר חינוכי מבוסס־תחום דעת (Discipline-Based Education Research – DBER). נושאים מרכזיים בהוראת כימיה כוללים הבנת האופן שבו תלמידים לומדים כימיה וקביעת השיטות היעילות ביותר להוראת המקצוע. קיים צורך מתמשך בשיפור תוכניות הלימודים בכימיה ובהישגי הלמידה, על בסיס ממצאי מחקר בהוראת בכימיה (Chemistry Education Research – CER). ניתן לשפר את הוראת הכימיה באמצעות שינוי שיטות ההוראה והכשרה מתאימה של מורי כימיה, במגוון מסגרות, ובהן הרצאות בכיתה, הדגמות ופעילויות מעבדה.

## חשיבות

הוראת כימיה היא בעלת חשיבות רבה, שכן תחום הכימיה מהווה יסוד מרכזי להבנת העולם שבו אנו חיים. היקום כולו כפוף לחוקי הכימיה, ובני אדם תלויים בפעילותם הסדירה של תהליכים כימיים המתרחשים בגופם. הכימיה, המכונה לעיתים "המדע המרכזי", מקשרת בין מדעי הפיזיקה לבין מדעי החיים והמדעים היישומיים. לכימיה יישומים בתחומי המזון, הרפואה, התעשייה, איכות הסביבה ותחומים נוספים. לימוד הכימיה מאפשר לתלמידים להכיר את השיטה המדעית ולרכוש מיומנויות של חשיבה ביקורתית, הסקה דדוקטיבית, פתרון בעיות ותקשורת. הוראת כימיה בגיל צעיר עשויה להגביר את העניין של תלמידים במקצועות STEM. נוסף על כך, לימודי הכימיה מקנים לתלמידים מגוון רחב של מיומנויות כלליות רבות הניתנות ליישום במגוון רחב של מקצועות.

## אסטרטגיות הוראה

השיטה הנפוצה ביותר להוראת כימיה היא הוראה פרונטלית הכוללת רכיב מעבדתי. קורסי מעבדה הפכו לחלק מרכזי מתוכנית הלימודים בכימיה לקראת סוף המאה ה־19. למדען הגרמני יוסטוס פון ליביג היה תפקיד מרכזי במעבר ממודל של הרצאות המלוות בהדגמות למודל הכולל רכיב מעבדתי. ליביג היה מן הכימאים הראשונים שניהלו מעבדה, והשיטה שפיתח התפשטה בארצות הברית הודות לפעילותם של אבן הורספורד וצ'ארלס ויליאם אליוט. לאחר שעבד במעבדתו של ליביג, שב הורספורד לארצות הברית וסייע בהקמת בית הספר המדעי לורנס באוניברסיטת הרווארד. מוסד זה הוקם על פי המתודולוגיה של ליביג, ובו נוסד הקורס המעבדתי הראשון בכימיה. שנתיים לאחר מכן החל צ'ארלס ויליאם אליוט לפעול בהתנדבות במעבדה; עניינו בעבודה המעבדתית גבר, והוא קיבל בהדרגה את ניהולה. בשנת 1869 נבחר אליוט לנשיא אוניברסיטת הרווארד, ובהמשך כיהן בתפקידים בכירים נוספים במערכת החינוך, שאפשרו לו להשפיע על אימוץ נרחב של שיטות הוראה מבוססות מעבדה. כיום, האגודה האמריקנית לכימיה באמצעות הוועדה להכשרה מקצועית מחייבת סטודנטים לצבור 400 שעות של ניסיון מעבדתי, מעבר ללימודי הכימיה המבואיים, כתנאי לקבלת תואר ראשון. באופן דומה, החברה המלכותית לכימיה מחייבת צבירה של 300 שעות ניסיון מעבדתי לצורך קבלת תואר ראשון.

עם זאת, מאז תחילת המאה ה־21 תפקידם של קורסי המעבדה בתוכנית הלימודים בכימיה עומד לבחינה ולביקורת בכתבי עת מרכזיים בתחום. הטענה העיקרית נגד קורסים אלו היא כי קיימות ראיות מוגבלות להשפעתם הישירה על למידת הסטודנטים. חוקרים מעלים שאלות כגון: מדוע נכללת עבודה מעבדתית בתוכנית הלימודים? מה ייחודי בעבודה מעבדתית שאינו ניתן להשגה בדרכים אחרות במסגרת תוכנית הלימודים? כמו כן, נדרש ביסוס מחקרי לכך שההשקעה במשאבים, בזמן ובמרחב פיזי של מעבדות כימיה אכן תורמת ערך ממשי ללמידת הסטודנטים.

## ראו גם

* הוראת כימיה בישראל

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הוראת כימיה** בוויקישיתוף
## הערות שוליים