Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# סין היבשתית

**סין היבשתית**, המכונה גם **היבשת הסינית**, (בכתב הסיני המסורתי: **中國大陸**; בכתב הסיני המפושט: **中国大陆**; בפין יין: **Zhōngguó Dàlù**) היא האזור הגאופוליטי והגאוגרפי שבסמכותה הישירה של הרפובליקה העממית של סין. הוא כולל את האינאן, שהוא מחוז אי בים סין הדרומי ואינו כולל את האזורים המנהליים המיוחדים של הונג קונג ומקאו, אף על פי ששניהם נמצאים בעיקר בשטח היבשת הגאוגרפית ("היבשת").

ישנם שני מונחים בסינית שמתורגמים ל"יבשת":

* דלו (大陆大陸), שפירושו 'היבשת'. הוא כולל את הונג קונג ומקאו.
* ניידי (内地;內地), פשוטו כמשמעו 'פנים הארץ' או 'ארץ פנימית'. לא כולל את הונג קונג ומקאו.

ברפובליקה העממית של סין השימוש בשני המונחים אינם נושאים את אותה משמעות. כדי להדגיש את מדיניות סין אחת ולא לתת לרפובליקה הסינית המתנגדת "בסיס שווה" ביחס למצרים[דרושה הבהרה], יש להשתמש במונח בהקשרים הרשמיים של סין העממית בהתייחס לטייוואן (כאשר הרפובליקה העממית מתייחסת לעצמה כאל "סין היבשתית" לעומת "טייוואן", ששמה הרשמי הוא "רפובליקת סין"). ביחסי סין העממית עם הונג קונג ומקאו, ממשלת סין מכנה את עצמה "ממשלת העם המרכזית".

בטאיוואן, "אזור היבשת" הוא המונח המשלים ל"אזור חופשי של הרפובליקה הסינית" המשמש בחוקת רפובליקת סין.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל כלכלי לסין היבשתית באתר HKTDC

 ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# פרובינציה

**פְּרוֹבִינְצְיָה** בשיח המודרני הוא כינוי ליחידה מנהלית משנית לרמת המדינה ועליונה לרמת המחוז.

מונחים חלופיים ליחידה זו הם "מדינה" (state), למשל בארצות הברית או במקסיקו; "קנטון" (canton) בשווייץ; "ארץ" (land) בגרמניה ואוסטריה; "מחלקה" (departamento) בבוליביה ואורוגוואי.

בקנדה פרובינציה היא למעשה מדינה (דומה בצורה הניהולית למדינה של ארצות הברית).

בשפת היום יום משמשת המילה לציון של אזורים נידחים במדינה, במיוחד בהקשרים של קיפוחם. המונח שאוב מהחלוקה המנהלית של האימפריה הרומית, בה הוגדרו יחידות רבות כפרובינקיות. בדרך כלל בראש הפרובינציה נמצא מושל, לו אוטונומיה מוגבלת, או ללא אוטונומיה כלל.

לעומת ההגדרה שלה כיחידה השנייה בחלוקה מנהלית לאחר המדינה, לעיתים משמשת המילים לציון המקבילה ל"מחוזות". לדוגמה, בבלגיה הדרג הראשון הוא שלושה מחוזות, שהם בתורם מתחלקים לפרובינציות.

## פירוש לשוני

המילה פרובינציה מקבלת את המשמעות הניהולית הטריטוריאלית שלה מתקופת רומא העתיקה בה חולקה האימפריה הרומית לנפות. אך במקרים רבים נפות אלה היו דומות לקולוניות של היום, והאוכלוסייה שם סבלה מניצול ומניעת זכויות רבות. באופן אירוני למדי, הקולוניות הרומיות (coloniae) קיבלו מעמד של זכויות מלאות מיד עם הקמתן, ולרוב, הוקמו באוכלוסיות קטנות עבור לוחמים מנוסי-קרב.

בשפה המודרנית משמעות המילה היא רמה שניונית של ממשל בארצות רבות. ביטויים מקבילים הם: מדינה (בארצות הברית, מקסיקו, אוסטרליה, ברזיל והודו), חבל ארץ (Land – בגרמניה ואוסטריה), מחלקה (Departamento – בבוליביה).

עם זאת, בארצות מסוימות פרובינציה נחשבת לדרג שלישי בלבד של ממשל. בצרפת ובאיטליה, לדוגמה, למילה פרובינציה יש משמעות הדומה יותר למשמעותו של מחוז בתוך אזור. שטחים כבושים מסוימים של האימפריה הבריטית זכו לשם פרובינציה, יותר בדומה לפרובינציות הרומאיות העתיקות, למשל, הפרובינציה של קנדה והפרובינציה של דרום-אוסטרליה.

## משמעות היסטורית ותרבותית

בצרפת לביטוי en province עוד מתלווה לרוב המשמעות 'מחוץ לאזור פריז' (אותו ביטוי בא לידי שימוש בפרו, שם en provincias משמעותו 'מחוץ לאזור לימה'.) לפני המהפכה הצרפתית, צרפת חולקה בין מספר ממשלות וחלקן נחשבו לנפות, אבל הביטוי היה אז שגור גם כלפי אדמות שלא היו גדולות מאחוזה והשדות הסובבים. לרוב, ה'ממשלות הגדולות' (Grands Gouvernements), שהיו שטחים פיאודליים נרחבים עיקריים, נחשבו לנפות. היום הביטוי מוחלף לרוב ב-*en région*, שהוא הביטוי השגור בימים אלה לרמה השניונית בממשל בצרפת.

במונחים היסטוריים תיאר פרננד ברודל את הפרובינציות האירופיות – אזורים שכללו מספר מחוזות בעלי זהות תרבותית ייחודית אשר התרכזו סביב עיירת מסחר אחת – כיחידה פוליטית אופטימלית באירופה שלפני המהפכה התעשייתית.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פרובינציה** בוויקישיתוף
# כוחות מילואים

חיילי מילואים בחטיבת אלון במלחמת חרבות ברזל
**כוחות מילואים** הם כוח צבאי המורכב מאזרחי מדינה מסוימת ששירתו בעברם כחיילים בצבא של אותה המדינה.

כוחות המילואים מקיימים אימונים צבאיים או משימות צבאיות מעטות, ובמצב חירום הם נקראים למלא תפקידים צבאיים לצורך תגבור כוחות הצבא ולשמש כחיילים לכל דבר. כוחות המילואים זמינים לגיבוי הכוחות המקצועיים כאשר חל גיוס חירום למלחמה כוללת או כדי להגן מפני פלישה צבאית. הקיום של כוחות המילואים מאפשר למדינה להקטין את הוצאותיה הצבאיות בעת שלום בעוד שהמדינה מתחזקת כוח תגבורת צבאי גדול ומיומן אשר מוכן לעת מלחמה.

כוחות המילואים החלו להתפתח בשלהי המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19, עם ירידת קרנם של הצבאות השכירים ועם עליית הלאומיות. בעקבות המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת האזרחים האמריקנית עברו מרבית מדינות אירופה למודל הכולל צבא סדיר וכוחות מילואים. בין שתי מלחמות העולם אומצו מודלים חדשים של כוחות מילואים. סופה של המלחמה הקרה הוביל לצמצום כוחות המילואים ברחבי העולם.

במדינות מסוימות כמו ארצות הברית, ספרד ובריטניה, כוחות המילואים מבוססים על מתנדבים אשר ממלאים את תפקידם באופן חלקי. במדינות אחרות כמו סין, שווייץ וישראל השירות בכוחות המילואים הוא חובה במשך תקופה מוגדרת לאחר סיום השירות הסדיר.

במערך המילואים של צה"ל נכללים גם כלי רכב אזרחיים המגויסים באמצעות רשת קריאה של יחידות רכב מגויס.

## ראו גם

* שירות המילואים בישראל

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **כוחות מילואים** בוויקישיתוף
* חגי גולן (מפקד ועורך ראשי), ‏גיליון 394, **מערכות**

 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# שאנדונג (נושאת מטוסים)

שאנדונג
山东舰|  |
|
תיאור כללי |
|
מספר צי |
17  |
|
על שם |
שאנדונג  |
|
צי |
חיל הים של צבא השחרור העממי  |
|
סדרה | Kuznetsov-class aircraft carrier  |
|
סדרה קודמת |
ליאונינג  |
|
סדרה עוקבת |
פוג'יין  |
|
ציוני דרך עיקריים |
|
מספנה | Dalian Shipbuilding Industry Company  |
|
מידות |
|
אורך |
304 מ'  |
|
נתונים טכניים |
|
מהירות |
31 קשר  |
|   |

**שאנדונג** (בסינית: **山东舰**), שקיבלה את הקוד **סוג 002**, היא נושאת מטוסים סינית שהושקה ב-26 באפריל 2017 עבור חיל הים של צבא השחרור העממי (PLAN). זוהי נושאת המטוסים השנייה של סין לאחר השלמתה של ליאונינג, והראשונה שנבנתה בתוך המדינה.

## עיצוב

נושאת מטוסים מסדרת 'קוזנצוב'
נושאת המטוסים מבוססת במידה רבה על סדרת 'אדמירל קוזנצוב' של ברית המועצות. גם נושאת המטוסים הראשונה של סין, הליאונינג, נבנתה מנושאת מטוסים בלתי גמורה מסדרת 'קוזנצוב'. היא שונתה ושודרגה בהשוואה לליאונינג; הותקנו בה רדאר משופר ומכלי אחסון גדולים יותר לתחמושת ודלק, אשר מאפשרים לה לשאת יותר מטוסים מאשר הליאונינג (כ-30–40 מטוסים ומסוקים). אורכה 315 מטרים, עם הדחק של 50,000 טון. משוער כי הספינה מופעלת באמצעות דודי נפט שגרתיים וטורבינות קיטור.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **שאנדונג** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# פורצ'ן

פורצ'ן
Fortune|
מדינה | ארצות הבריתארצות הברית |
|
מערכת |
מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית |
|
תקופת הפעילות |
1930–הווה (כ־96 שנים) |
|
תוכן |
|
סוגה |
מגזין כלכלי |
|
שפה |
אנגלית |
|
ISSN |
0015-8259 |
|
בעלי תפקידים |
|
מו"ל | וורנר מדיה, Time Inc.  |
|
מייסד |
הנרי לוס  |
|
בעלים |
טיים בע"מ (האחים וורנר דיסקברי ) |
|
עורך |
אלן מוראי |
|
שידור והפצה |
|
תדירות |
עיתון דו-שבועי |
|
תפוצה |
830,000 |
|
fortune.com |
|   |

**Fortune** (בתרגום חופשי לעברית: הון, גד) הוא כתב עת אמריקאי לענייני כלכלה, מבית האחים וורנר דיסקברי . כתב העת מופיע ברציפות מאז פברואר 1930 וידוע בפרט בשל פרסום דירוג החברות של כתב העת Fortune, המדרג את 500 החברות הגדולות בעולם, ("Fortune 500"). כתב העת מפורסם גם ברשת האינטרנט באתר CNNMoney.com, יחד עם כתב העת *Money*. מדי מספר גליונות, מפרסם כתב העת גיליון נושא המוקדש לנושא מסוים בכלכלה העולמית כגון סחר חוץ, גיליונות המוקדשים למאמרי עומק וניתוח על כלכלותיהן של מדינות שונות או תחומים תעשייתיים, טכנולוגיים ומסחריים שונים וכדומה.

כתב העת נוסד על ידי המייסד-השותף של הטיים מגזין, הנרי לוס (Henry Luce), חודשים ספורים לאחר קריסת וול סטריט 1929, שהביאה לשפל הגדול. כתב העת הודפס מראשיתו על נייר משובח ועבה יחסית למגזינים, הציג אמנות בעמוד הפותח ונמכר בדולר אחד, בשעה שעיתון יומי נמכר בחמישה סנט.

בתקופת השפל הגדול ייצג כתב העת עמדה של מודעות חברתית. כתבות מצולמות מאת צלמים נודעים כווקר אוונס ומרגרט בורק-וייט וכותבים כארצ'יבלד מקליש, ג'ון קנת גלבריית ואלפרד קייזין פרשו מעל דפיו התרשמויות מן האזורים החקלאיים של ארצות הברית וממוקדי אבטלה וייאוש. במהלך הזמן, ובפרט במהלך שנות החמישים עבר כתב העת לעמדות קפיטליסטיות יותר והתמקד בכתיבה על כלכלה, ניהול ותכנון תאגידי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל עורכו, מרשל לב (Marshall Loeb) לשלב במגזין כתבות על אורח חייהם של בכירים ועל בעיות חברתיות בעלות זיקה כלכלית.

עד שנות השישים עיטרו את שערי המגזין ציורים, לרוב בסגנון קוביסטי או פוטוריסטי. מאז מעטרים את שערי הגיליון תצלומים.

## ראו גם

* דירוג החברות של כתב העת Fortune
* 40 Under 40

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פורצ'ן** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של פורצ'ן (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של פורצ'ן (באנגלית)

* פורצ'ן, ברשת החברתית פייסבוק
* פורצ'ן, ברשת החברתית X (טוויטר)
* פורצ'ן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פורצ'ן, באתר רדיט
* ארכיון שערי המגזין

## הערות שוליים
# מנדופופ

מנדופופ
華語流行音樂
 华语流行音乐|  |
|
מקורות סגנוניים |
מוזיקה סינית, מוזיקה טאיוואנית, מוזיקת היפ הופ, R&B עכשווי, מוזיקת פופ, מוזיקת רוק, ג'אז, מוזיקת פולק |
|
מקורות תרבותיים |
שנות ה-1920 – שנות ה-1940, שאנגחאי, הרפובליקה הסינית |
|
נושאים קרובים |
|
קנטופופ, פופ טאיוואני, ג'יי-פופ, קיי-פופ, וי-פופ, רוק סיני |
|   |

**מנדופופ** (בסינית מסורתית: **華語流行音樂**; בסינית מפושטת: **华语流行音乐**) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופולרית מנדרינית, מוזיקה סינית, מוזיקה טאיוואנית , מוזיקת היפ הופ, R&B עכשווי, מוזיקת פופ, מוזיקת רוק, ג'אז ומוזיקת פולק. כמו כן, הז'אנר הושפע משה-דאיצ'ו' , המוזיקה הפופולרית והג'אז של שאנגחאי של שנות ה-1930, אנקה, קנטופופ, פופ טאיוואני, ובמיוחד תנועת שירי הפולק בקמפוסים של שנות ה-1970. המונח, שנטבע רק בסביבות שנת 1980, מתאר גם שירים פופולריים שמבוצעים במנדרינית.

הז'אנר פופולרי בעיקר בסין (בעיקר שאנגחאי, הונג קונג, מקאו ובייג'ינג), בטאיוואן (בעיקר טאיפיי), מלזיה וסינגפור.

מנדופופ השתמש בכלי המוזיקה של מוזיקה מסורתית סינית ומוזיקה פופולרית אירופאית, לאחר ששה-דאיצ'ו' הוא מיזוג של שני הסגנונות שעליו המנדופופ מתבסס. בין כלי המוזיקה שהשתמשו, ניתן למנות את ארהו, פיפה , סאנצ'אן , חצוצרות, כינורות, פסנתרים, גיטרות חשמליות, עוגבים אלקטרוניים , סינתיסייזרים וכלי ג'אז-סווינג תזמורתיים של תזמורות ביג בנד.

## הערות שוליים
# לוס אנג'לס טיימס

לוס אנג'לס טיימס
Los Angeles Times|  |
| בניין מערכת ה-LA Times |
| בניין מערכת ה-LA Times |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מערכת |
אל סגונדו  |
|
פורמט |
ברודשיט  |
|
תקופת הפעילות |
4 בדצמבר 1881 – הווה (144 שנים) |
|
תוכן |
|
שפה |
אנגלית  |
|
ISSN |
0458-3035, 2165-1736 |
|
עמוד ראשון |
עמוד ראשון מהיום |
|
בעלי תפקידים |
|
בעלים | Patrick Soon-Shiong  |
|
שידור והפצה |
|
תדירות |
יומון  |
|
תפוצה |
417,936 (2019) |
| www.latimes.com |
|   |

**לוס אנג'לס טיימס** (באנגלית: **Los Angeles Times** או **LA Times**) הוא עיתון יומי המשווק בלוס אנג'לס, קליפורניה ומופץ בכל מערב ארצות הברית. תפוצתו נכון ל-2019 עומדת על 417,936 עותקים.

העיתון נוסד ב-4 בדצמבר 1881 והוא העיתון המטרופוליני השני בתפוצתו בארצות הברית אחרי הניו יורק טיימס. העיתון מחזיק בערוץ הטלוויזיה *Fox 11* (או "תחנת הטלוויזיה KTTV").

לוס אנג'לס טיימס זכה ב-41 פרסי פוליצר מיום היווסדו ועד שנת 2014. בין הפרסים נמנו הדיווחים אודות מהומות ווטס  (1965) והדיווחים אודות מהומות לוס אנג'לס (1992). בשנת 2004 העיתון זכה בחמישה פרסי פוליצר, השיא השלישי-הגבוה ביותר לעיתון אחד בשנה אחת, אחרי הניו יורק טיימס והוושינגטון פוסט.

בשנת 2011 העיתון הופץ בכ-573 אלף עותקים ודורג במקום החמישי בתפוצתו בארצות הברית. בשנת 2018 הודפסו כ-142,000 עותקים מדי יום, ובנוסף להם היו 105,000 מנויים למהדורה הדיגילית.

## היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
העתק ראשון של העיתון יצא לאור בדצמבר 1881.

עד לשנת 2014 העיתון זכה 41 פעמים בפרס פוליצר. בתחילת שנות ה-70 העיתון החל לפרסם רצועת קומיקס "אהבה היא..." שזכה לפופולריות גדולה. בשנת 1990 העיתון הגיע לכ-1,225,189 העתקים יומיים אך מאז תפוצתו ירדה ביותר מ-50%.

## מאפיינים

בסגל העיתון נמנים בעלי טורי הספורט ביל פלאשק (*Bill Plascke*) וג'.א. אדאנד (*J.A.Adande*), אשר הם גם חברים בפנל מסביב לצופר (*Around the Horn*) של רשת ESPN - תוכנית ספורט יומית. ט.ג'.סימרס (*T.J.Simers*) גם הוא כתב בטיימס והופיע בתוכנית. בטיימס כותבת גם הלן אליוט (*Helene Elliott*), כתבת הספורט הראשונה שהונצחה בהיכל התהילה של ההוקי, כמו גם רוברט הילבורן (*Robert Hilburn*) ורנדי לוויס (*Randy Lewis*), אשר שניהם כותבי מוזיקת פופ ידועים ברחבי האומה.

אחד מהטורים הידועים ביותר בעיתון הוא "טור אחד" (*Column One*), מאפיין שמוצג יום-יום בעמוד הראשי מצד שמאל. נוסד בספטמבר 1968, וזהו מקום למוזר ולמעניין גם יחד; בהצגת "עד כמה רחוק פסנתר מסוגל לעוף?" (ההדרה של סיפורי "טור אחד"), פאט מוריסון (*Patt Morrison*) כותב שמטרת הטור היא ליצור סוג תגובה של "יא, זה מעניין, לא ידעתי".

העיתון גם יצא במספר כתבות עיתונאיות חוקרות, החוקרות ומנתחות מספר סקנדלים או חלקים בלתי אהובים בחברה. סדרת כתבות בדצמבר 2004 על המרכז הרפואי קינג-דרו הובילה לפרס פוליצר ועוד דרך חשיפה של ההיסטוריה הסבוכה של בית החולים.

## ראו גם

* הניו יורק טיימס

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לוס אנג'לס טיימס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לוס אנג'לס טיימס
* לוס אנג'לס טיימס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* לוס אנג'לס טיימס, ברשת החברתית פייסבוק
* לוס אנג'לס טיימס, ברשת החברתית X (טוויטר)
* לוס אנג'לס טיימס, ברשת החברתית אינסטגרם
* לוס אנג'לס טיימס, ברשת החברתית טיקטוק
* לוס אנג'לס טיימס, באתר רדיט

## הערות שוליים
# כלכלת סמואה

כלכלת סמואה|  |
| הבנק המרכזי של סמואה בשנת 2009 |
|
דירוג עולמי | **תמ"ג**: 202; **תמ"ג לנפש**: 137 |
|
מטבע |
טלה  |
|
סטטיסטיקה |
|
תמ"ג |
1,068 |
| תמ"ג לנפש |
4,844 |
| צמיחה כלכלית |
1.70% (**דירוג**: 143; הערכה לשנת 2015) |
|
אינפלציה (מה"ל) |
2.5% (2017) |
| כוח עבודה |
49,180 (הערכה לשנת 2013) |
|
כוח עבודה לפי מקצוע |
חקלאות: 65%, תעשייה: 6%, שירותים: 29% (2015) |
|
קשרי מסחר |
|
יצוא מוצרים |
מוצרי קוקוס ודגים |
|
יבוא מוצרים |
מזון ומשקאות, אספקה תעשייתית ודלקים |
|
הנתונים מבוססים בעיקר על: **ספר העובדות העולמי של ה-CIA** הסכומים הנקובים בדולרים בערך זה, הכוונה לדולר אמריקאי, אלא אם כן צוין אחרת |
|   |

**כלכלת סמואה** נשענת בעיקר על הייצוא החקלאי, סיוע בפיתוח וסיוע כלכלי ממדינות העולם. מגזר החקלאות מעסיק כשני שלישים מכוח העבודה ומספק 9% מהייצוא שרובו כולל קרם קוקוס, שמן קוקוס וקופרה. ענף התעשייה אינו מפותח במדינה, וכן הוא מספק מוצרים חקלאיים. מגזר התיירות במדינה הוא ענף בפיתוח; מעל 70,000 תיירים ביקרו באיים בשנת 1996 ו-120,000 בשנת 2014.

הממשלה הסמואית קראה לדה-רגולציה של המגזר הפיננסי ועידוד ההשקעות. גמישות שוק העבודה הוא גורם כוח בסיסי להתקדמות הכלכלה העתידית של סמואה.

החל משנת 1959 פעולת חברת תעופה סמואה איירוויז.

## סחר

ניו זילנד היא שותפת הסחר העיקרית של סמואה, המספקת בדרך כלל בין 35% ל-40% מסך הייבוא, ורכישת 45%-50% מהייצוא. אוסטרליה, סמואה האמריקאית, ארצות הברית ופיג'י מהווים שותפי סחר חשובים. הייבוא העיקרי של סמואה הוא מזון ומשקאות, אספקה תעשייתית ודלקים. המגזר החקלאי מעסיק כשני שלישים מכוח העבודה ומהווה 17% מהתמ"ג. הייצוא העיקרי של סמואה הוא מוצרי קוקוס ודגים. ענף הדייג זכה להצלחה בסמואה, אך תעשיית הדיג הגדולה ביותר מפעילה את רוב כוחותיה בסמואה האמריקאית.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **כלכלת סמואה** בוויקישיתוף
* סמואה בספר העובדות העולמי של ה-CIA

## הערות שוליים
# משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות

**משקיפים באומות המאוחדות** הן ישויות מדיניות, ארגונים בינלאומיים, ומדינות שאינן חברות באו"ם אשר הוענק להם מעמד מיוחד בארגון האומות המאוחדות, זאת בניגוד למעמד של חברות מלאה של 193 המדינות החברות. מעמד של משקיפה ניתן על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות.

למשקיפות זכות לנאום בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, להשתתף בהצבעות פרוצדורליות, אולם הן אינן יכולות להצביע על הצעות. זכויות נוספות כמו הזכות להגיש הצעות או הזכות להגיש מסמכים ניתנות למשקיפים מסוימים בלבד.

למשקיפים מוענקים מושבים בהיכל העצרת הכללית של האומות המאוחדות מאחורי המושבים של המדינות החברות.

## מדינות שאינן חברות באו"ם

מדינות משקיפות שאינן חברות באו"ם מוכרות על ידי הארגון כישויות מדינותיות אשר יכולות להגיש בקשה להצטרפות לארגון לפי החלטתן. שווייץ הייתה במעמד זה משנת 1948 עד לקבלתה כחברה מלאה באו"ם בספטמבר 2002. שתי המדינות במעמד זה הן הכס הקדוש, אשר משמש כריבון על קריית הוותיקן, והרשות הפלסטינית, תחת השם "מדינת פלסטין". הרשות הפלסטינית זכתה למעמד זה בנובמבר 2012, כאשר עד אז (מ-1974) הוכר אש"ף כארגון משקיף וכנציג המאמץ הלאומי הפלסטיני. נציג הרשות הנוכחי הוא ריאד מנסור.

גם למסדר הריבוני הצבאי של מלטה, אשר ריבונותו הוכרה על ידי יותר ממאה מדינות, מעמד של משקיף משנת 1993. המסדר הוא הישות העצמאית היחידה בעולם שאין לה טריטוריה כלשהי.

לאיי קוק וניואה ממשלה אוטונומית המטפלת בעניינים פנימיים בטריטוריות, אך קשרי החוץ שלהן מנוהלים על ידי ניו זילנד, ולכן הן אינן חברות באומות המאוחדות, אלא מתייחסים אליהן כאל מדינות שאינן חברות.

## ישויות נוספות

### ישויות שונות

* הוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) (משנת 1990)
* הפדרציה הבינלאומית של ארגוני הצלב האדום והסהר האדום (משנת 1994)
* הארגון הבינפרלמנטרי הבינלאומי (IPU – Inter Parliamentary Union) משנת 2002
* בית הדין הפלילי הבינלאומי, משנת 2004
* הוועד האולימפי הבינלאומי, משנת 2009

### ארגונים בין-ממשלתיים

בהם: האיחוד האפריקאי, הקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה, מועצת אירופה, הקהילייה המזרח-אפריקנית, הליגה הערבית, האינטרפול, איגוד המדינות הפרנקופוניות, חבר המדינות, האיחוד האירופי ועוד.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות** בוויקישיתוף
*
# טבק (שיח)

| טבק המקטרת |
| --- |
|
גידולי טבק בווירג'יניה |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | צומח |
| מערכה: | בעלי פרחים |
| מחלקה: | דו-פסיגיים |
| סדרה: | סולנאים |
| משפחה: | סולניים |
| סוג: | ניקוטיאנה |
| מין: | **ניקוטיאנה טבקום** |
| שם מדעי |
|  *Nicotiana tabacum* ‏לינאוס, 1753 |

**טבק** (שם מדעי: *Nicotiana tabacum*) הוא מין של צמח חד-שנתי רחב עלים מסוג "ניקוטיאנה" שממשפחת הסולניים, וככל הנראה נוצר על ידי הכלאה טבעית בין המינים ניקוטיאנה סילבסטריס (*Nicotiana sylvestris*) וניקוטיאנה טומנטוסיפורמיס (*Nicotiana tomentosiformis*), שניהם צמחים רב-שנתיים. הניקוטיאנה טבקום הוא המין הנפוץ והמשמעותי ביותר מסוגו מבחינה כלכלית, וזנים רבים שלו מגודלים ברחבי העולם.

מקורו של הצמח הוא במרכז ודרום יבשת אמריקה. הארצות הראשונות בעולם שגידלו אותו מחוצה לה הן: קנדה, מלאווי, זימבבואה וארצות הברית.

עליו המיובשים והקצוצים של הצמח משמשים לייצור טבק גולמי, המשמש לצריכה בעיקר על ידי עישון בתצורות כגון: סיגריה, סיגר, סיגרלה, מקטרת, נרגילה או בתצורת תפזורת לצורך גלגול הטבק לצורת סיגריה. הטבק משמש גם ללעיסה בתצורות שונות ולהרחה בצורת אבקה דקה. בשוודיה נהוג להניח שקיק טבק טחון מתחת לשפה העליונה. תצורה זו מכונה סנוס (Snus). ישנם מוצרים הפועלים בטכנולוגיית חימום טבק, אשר אינם מאפשרים את שריפתו של הצמח, ונצרכים על ידי שאיפת אדיו בטמפרטורה הנמוכה יותר מזו של טמפרטורת בעירה, כגון מכשיר מסוג IQOS של חברת פיליפ מוריס.

מקור השימוש בטבק הוא במהלכם של טקסי שלום ויישוב סכסוכים בין שבטים אינדיאנים, בהם עישנו את הצמח במקטרת ייעודית. התרבות הראשונה שהשתמשה במקטרת לעישון טבק הייתה המאיה באזורי מקסיקו ומרכז אמריקה של היום. מקור המילה "טבק" הוא כפי הנראה מהמילה האינדיאנית (אראוואק) "טאבאגו", שתיארה מקטרת דמוית צורת האות Y לעישון טבק. מקור השם המדעי Nicotiana נקרא על שמו של שגריר צרפת בליסבון ז'אן ניקו דה וילמיין (Jean Nicot de Villemain) ששלח בשנת 1560 זרעי טבק לפריז עבור מלך צרפת.

הטבק מכיל ניקוטין, שהוא אלקלואיד אורגני ממריץ ורעלן עצבי חזק, במיוחד עבור חרקים. כל אופני צריכת הטבק גורמים להגעת ניקוטין אל מחזור הדם ולהתפתחות הדרגתית של סבילות לניקוטין ותלות בו. מנה קטלנית של ניקוטין נמצאת בחצי סיגר או בשלוש סיגריות בלבד, אך עשנם של אלו מכיל רק שבריר מכמות הניקוטין שבהם. רוב הרעלות הניקוטין נגרמות בשל חשיפה לקוטלי חרקים המכילים ניקוטין בריכוז גבוה.

הסכנה המשמעותית של שימוש בטבק היא החשיפה לחומרים מסרטנים המצויים בו ובעשנו והרס של הריאות. מדינות רבות ברחבי העולם (בתוכן מבחינות מסוימות ישראל) חקקו חוקים המגבילים את עישון הטבק במקומות ציבוריים, במטרה להקטין חשיפה בלתי רצויה לעשנו ונזקיו.

הפרדת טבק בתהליך ייצורו
## ראו גם

* טבק (חומר גלם)
* ניקוטין
* נזקים בריאותיים של עישון טבק

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **טבק** בוויקישיתוף
* טבק, באתר ITIS (באנגלית)
* טבק, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* טבק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* טבק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טבק, באתר Tropicos (באנגלית)
* טבק, באתר GBIF (באנגלית)
* טבק, באתר The Plant List (באנגלית)
* טבק, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)
* טבק, באתר iNaturalist (באנגלית)
* גידול טבק בישראל, סרטי גבע (בפולנית), ארכיון שפילברג, אוקטובר 1957 (התחלה 8:47)