Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# קצח תרבותי

| קצח תרבותי |
| --- |
|  |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | צומח |
| מערכה: | בעלי פרחים |
| מחלקה: | דו-פסיגיים |
| סדרה: | נוריתאים |
| משפחה: | נוריתיים |
| סוג: | קצח (Nigella) |
| מין: | **קצח תרבותי** |
| שם מדעי |
|  *Nigella sativa* ‏לינאוס, 1753 |

*Nigella sativa*
זרעי הקצח
**קצח תרבותי** (שם מדעי: *Nigella sativa*) נקרא גם **קצח הגינה**, הוא צמח חד-שנתי עשבוני במשפחת הנוריתיים שמקורו בדרום-מערב אסיה. הקצח משמש כתבלין וכצמח מרפא.

## מאפיינים

הקצח נפוץ בדרום אירופה, מערב אסיה, צפון אפריקה והודו. הוא לא גדל בר בישראל אולם ניתן למצוא אותו כפליט תרבות בשולי דרכים ושדות מעובדים.
הקצח מגיע לגובה של 60-80 ס"מ. ענפיו זקופים העלים בצבע ירוק-אפרפר, דומים לעלים מנוצים פעמיים, אבל העלעלים לא מופרדים לחלוטין. העלים צרים וארוכים אך לא דמויי חוט.

הפרחים הם דו-מיניים, מופיעים בחודשים מרץ-מאי, עדינים, ובדרך כלל בצבע כחלחל או לבן, בעלי חמישה עד עשרה עלי כותרת.

הפרי הוא הלקט גדול ומנופח בנוי משלוש עד שבע קשוות, כל אחת מכילה מספר רב של זרעים.
זרעי הקצח הם חומים עד שחורים, ניתנים לאיסוף בחודשים יולי עד ספטמבר ומשמשים בתור תבלין. בלשון העממית השם קצח מתייחס לזרעים אלו, ולא לצמח המניב אותם.

הקצח מתפתח בקרקעות דלות באקלים צחיח ובתנאי שמש מלאה והוא עמיד בכפור. בסביבתו לא יתפתחו צמחים ממשפחת הקטניות.

## בשימוש האדם

הקצח משמש כתבלין וכצמח מרפא מזה למעלה מ-2,000 שנה.
הוא מוזכר בתנ"ך בספר ישעיהו פרק כ"ח פסוק כ"ה: "הלוא אם שוה פניה והפיץ קצח וכמון יזרק".

בתקופת המשנה והתלמוד היה נפוץ גידול הקצח בכל חלקי הארץ, וזרעיו שימשו הן כתבלין על הלחם. והן כתרופה יעילה כנגד מחלות לב.
על סגולותיו הרפואיות נאמר בתלמוד (מסכת ברכות, דף מ'): "אמר רב חמא בר' חנינא: הרגיל בקצח אינו בא לידי כאב לב".

הוא משמש זה מאות שנים (כמקור מזון ומקור להפקת שמן) באסיה, במזרח התיכון ובאפריקה לצרכים רפואיים.
באסיה הוא מוכר כ"זרעי בצל שחורים". השימוש המסורתי בו הוא לצרכים של בריאות הריאות, מערכת העיכול, תפקוד הכליות והכבד, מערכת זרימת הדם, שיפור ההרגשה הכללית, שלשול ועוד מחלות רבים.

לפי הנטורופתיה, הקצח משמש לאיזון לחץ הדם, בטיפול בכאבים וגזים במערכת העיכול וכתרופה נגד תולעים במערכת העיכול.

כמו כן הוא גם משמש כתבלין ללחם.

קיים מחקר רפואי המאשר כי לקצח התרבותי השפעות רפואיות. חושבים שרוב ההשפעות קשורות למרכיב בשם תיימוקוויינון (thymoquinone). ההשפעות שנמצאו כללו הורדת לחץ הדם ושיפור הנשימה.

לקצח טעם חזק ומריר, וריחו החלש מזכיר ריח תות שדה. בישראל משתמשים בו לרוב במוצרי מאפה, ובמקומות אחרים בעולם גם לייצור סוכריות וליקרים.

### שמן קצח

שמן קצח טהור משמש בעיקר ברפואה אלטרנטיבית כנגד אלרגיות, אסתמה, מחלות עור כפסוריאזיס ודלקת עור אטופית, לחץ דם גבוה, בעיות במערכת העיכול, לאיזון המערכת החיסונית ולצרכים וטרינריים. את השמן המופק בכבישה קרה ניתן להשיג גם בצורת כמוסות.

## קישורים חיצוניים

* קצח תרבותי, באתר ITIS (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר Tropicos (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר GBIF (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר The Plant List (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)
* קצח תרבותי, באתר iNaturalist (באנגלית)
* מידע על הקצח בעברית
* מידע מקיף, באתר גאמנון
* תקציר מאמר על השפעה הרפואית של קצח, באתר NCBI (באנגלית)
# צמצום (מזון)

צמצום רוטב במחבת
**צמצום מזון** היא שיטה לרכז את טעמי המזון (בעיקר נוזלים כגון: רטבים, צירים או סירופים). צמצום משמש להפיכת רטבים לסמיכים יותר, להעמקת טעמיהם של צירי מאכל, המשמשים כבסיס לתבשילים ולחיזוק טעמם של מאכלים שונים.

תהליך הצמצום מתבצע, בדומה לתהליך הזיקוק, על ידי חימום המזון על חום נמוך יחסית, ללא כיסוי, כך שאדי המים שבמזון יוכלו להתאדות אל האוויר הפתוח, בעוד בתוך הסיר נשארים החומרים שמספקים את הטעם. אופן ביצוע התהליך גורם לריכוז של הטעם.

בנוסף, התהליך גורם למזון להיות יותר סמיך. לדוגמה: סירופ סוכר מורכב מתמיסה של סוכר ומים. באמצעות חימום של הסירופ מתאדים המים והנוזל שבתוך הסיר מתרכז, ונהיה מתוק וסמיך יותר. תהליך זה מתרחש כיוון ששיעור המים בתמיסה קטן ככל שהמים מתאדים מהסיר, ושיעור החומר המוצק - הסוכר, עולה.

צמצום הוא שיטת בישול שכיחה המצויה ברוב המטבחים בעולם.

מבחינה כימית משול ה"צמצום" לאידוי. לרוב החומרים האורגניים (לדוגמה, רוב מה שבבישול שאינו מים) קיימת טמפ' רתיחה גבוהה יותר משל המים ומסיבה זו המים מתנדפים ראשונים, ומשאירים את המולקולות האורגניות, מאחור. יש להזהר שלא להשתמש בחום גבוה מדי, שעלול לפרק (ולשרוף) את החומרים האורגניים הרצויים.

בכימיה קיימות שיטות רבות לביצוע הפרדה באמצעות טמפרטורת רתיחה, בהן זיקוק מקוטע, זיקוק בוואקום וזיקוק בקיטור.

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# טיגון במחבת

בנקניקיות טיגון במחבת ניתן לעשות שימוש בשומן המובנה של הבשר.
טיגון במחבת של קלחי תירס
טיגון נקניקיות בשומן עצמי
**טיגון במחבת** (באנגלית: **Pan frying**) הוא סוג של טיגון מזון המאופיין בשימוש במינימום שמן או שומן לבישול (לעומת טיגון רדוד או טיגון עמוק)

## מאפיינים

הטיגון המחבת מתבצע בדרך כלל, תוך שימוש בכמות מספקת של שמן/שומן רק לשימון המחבת. במקרה של מזון שמנוני כמו בייקון, ייתכן שלא יהיה צורך בכלל להוסיף שמן או שומנים. כצורת טיגון, הטכניקה מסתמכת על שמן או שומן כתווך להעברת חום ועל טמפרטורה וזמן נכונים, כדי לא לבשל יתר על המידה או לשרוף את האוכל. טיגון במחבת יכול לשמש לשמירה על הלחות במזונות כמו בשר ופירות ים. יש להפוך את האוכל בדרך כלל לפחות פעם אחת, כדי להבטיח ששני הצדדים מבושלים כראוי.

## פרטים ספציפיים

טיגון במחבת מתבצע בחום נמוך יותר מאשר הקפצה. הסיבה לכך היא שהמזון לטיגון במחבת - כגון חזה עוף, סטייק, צלעות חזיר או פילה דג - אינו נחתך לחתיכות קטנות לפני הבישול. החום הנמוך שומר שהחלק החיצוני של המזון לא יתבשל יתר על המידה עד שהחלק הפנימי יגיע לטמפרטורה המתאימה, וכן שומר על המזון במצב לח. עם זאת, השמן תמיד צריך להיות חם מספיק כדי להבטיח שהלחות במזון תוכל לברוח בצורה של אדים. עוצמת האדים היוצאים מונעת מהשמן להיספג במזון. משתמשים באותה כמות שמן כמו להקפצה - והיא מספיקה כדי לזגג את המחבת.

## כלים

 בשר ברווז מטוגן במחבת
כלי בישול רדוד יותר משמש לטיגון במחבת יותר מאשר לטיגון עמוק. עם זאת, שימוש במחבת עמוקה עם כמות קטנה של שמן, חמאה או שומן בייקון מפחית נתזים. כלי בישול צפוף יותר עדיף על מחבת פחות צפופה מכיוון שהמסה הנוספת תשפר את ויסות הטמפרטורה. ניתן להשתמש במחבת חשמלית באופן אנלוגי לטיגון עמוק חשמלי, ולרבים מהמכשירים הללו יש תרמוסטט כדי לשמור על הנוזל (במקרה זה, השמן) בטמפרטורה הרצויה.

## ציפוי בפירורי לחם

מזונות לטיגון במחבת מצופים לפעמים בבלילה או בפירורי לחם. הבלילה מורכבת ממרכיבים יבשים כמו קמח או עמילן תירס בשילוב עם נוזלים כמו חלב, מים או משקאות אחרים. הציפוי בפירורי לחם יכול להיות פשוט כמו לאבק את המזון בקמח או, באופן נפוץ יותר, מה שנקרא "הליך הציפוי בפירורי לחם הסטנדרטי", שכולל תחילה גלגול המזון בקמח (יש לדאוג לנער את העודפים), ואז לטבול אותו בביצה טרופה, ולבסוף להעביר אותו לפירורי הלחם (או לצורה אחרת של ציפוי חיצוני). את האוכל מתבלים במלח ופלפל לפני מריחת ציפוי כלשהו. מתן למזון לנוח 15–30 דקות לפני הטיגון כדי לאפשר לציפוי להיצמד למזון בצורה טובה יותר.

## לקריאה נוספת

* טִיגוּן
	+ טיגון בשמן עמוק
	+ טיגון רדוד
	+ מחבת טיגון
* טיגון בהקפצה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **טיגון במחבת** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# סאג'

הכנת פיתה על סאג' המונח מעל פתיליה בישראל, 1956
**סאג'** (בערבית: **صاج**) הוא כלי עממי להכנת פיתות, שגרסאות שונות שלו נפוצות בארצות ערב, הודו, סרי לנקה, פקיסטן ועוד. זהו משטח מתכת כבד וקעור המונח על מקור חום (גחלים או גז) ומשמש להכנת פיתות פשוטות. את הפיתות מניחים ישירות על הסאג' כשהוא חם מאוד ואופים אותן במשך דקות אחדות.

סאג'
יתרונותיו הם: פשטות הייצור; פשטות התפעול (שימוש במדורה למקור חום); שימוש שאינו דורש מיומנות; ניידות גבוהה; ניצול טוב של חום.

חסרונותיו: התוצר הוא מזון בסיסי ביותר, ותהליך האפייה יוצר עשן רב.

## אחזקה ואחסון

קוטרו הסטנדרטי של הסאג' הוא 60 ס"מ, אך ניתן למצוא גם סאג'ים בקוטר של 40 ס"מ.

מאחר שהוא מפוייח לאחר השימוש הראשון, כדאי לשמור את הסאג' בתוך שק בד. את החלק עליו מניחים את הפיתות יש לשמן קלות לאחר השימוש למניעת החלדה. את החלק הבא במגע עם האש לא נהוג לנקות.

## קישורים חיצוניים
# מיץ רימונים

מיץ רימונים|  |
|  |
|
מאכלים |
|
סוג |
מיץ פירות  |
|
אופן הגשה |
מיץ |
|
מרכיבים עיקריים |
רימון  |
|   |

מיץ רימונים
**מיץ רימונים** או **רימונדה** הוא מיץ פירות המופק על ידי סחיטת רימונים. המיץ נמכר טרי או כסירופ מרוכז (תרכיז). מיץ הרימון כולל נוגדי חמצון.

עובד סוחט רימונים במסחטת מיץ
קיימות צורות שונות למיץ, אחת מהם היא רכז רימונים, תרכיז סירופ העשוי ממיץ הרימונים. בנוסף, על ידי בישול של מיץ הרימונים עם הסוכר מתקבל סירופ גרנדין שמשמש כמרכיב אצל קוקטיילים רבים.

## ערך תזונתי

מיץ הרימון בעל 54 קלוריות. רוב המיץ מכיל מים - כ-85.95 גרם מים. המיץ מכיל 0.15 גרם חלבון, 13.13 גרם פחמימות ו-0.29 גרם שומן. המיץ מכיל כ-0.1 מ"ג ויטמין C. בנוסף, המיץ מכיל 0.1 מ"מ ברזל, 11 מ"ג סידן, 214 מ"ג אשלגן ו-0.1 גרם סיבים תזונתיים.

מיץ רימונים| **ערך תזונתי ל-100 גרם** |
|
מים |
85.95 ג' |
|
קלוריות |
54 קק"ל |
|
חלבונים |
0.15 ג' |
|
פחמימות |
13.13 ג' |
|
שומן |
0.29 ג' |
|
ויטמינים | ‏ |
|  ‑ ויטמין C |
0.1 מ"ג |
|
ברזל |
0.1 מ"ג |
|
סידן |
11 מ"ג |
|
אשלגן |
214 מ"ג |
|
סיבים תזונתיים |
0.1 ג' |
|
מקור: אתר מחלקת החקלאות של ארצות הברית |

למיץ הרימונים מיוחסות סגולות רפואיות רבות בין השאר להורדת לחץ דם גבוה, שמירה על רמת אינסולין תקינה בדם ומניעת מחלות לב וכלי דם.
ברפואה העממית משתמשים במיץ לריפוי מחלות במערכת העיכול, טיפול בקמטים ושמירה על עור בריא ולח וחיזוק החשק המיני.
שתיית מיץ הרימון נחשבת בריאה יותר מאכילת הפרי עצמו, בניגוד לפירות אחרים, משום שרוב נוגדי החמצון משתחררים מהקליפה רק בעת הסחיטה.
המיץ מכיל פוליפנולים כטאנינים ופלבונואידים כולל אנטוציאנינים שמעניקים לגרגרי הפרי ולמיץ את צבעם האדום בדומה ליין.

המיץ עשוי גם להזיק בצריכה מופרזת משום שמכיל חומצה אוקסלית שמצטברת כאבנים בכליות. כמו כן, המיץ עשוי לגרום להזיק לסובלים מעצירות כרונית ובעיות במערכת העיכול כגון חסימת מעיים. בשל החומציות הרבה, המיץ עשוי לפגום ביעילות תרופות, בעיקר נגד יתר לחץ דם.

## רכז רימונים

 ערך מורחב – **רכז רימונים**

רכז רימונים הוא הסירופ מרוכז שנוצר לאחר בישול מיץ הרימונים עד לצמצומו לנוזל אדום סמיך וכהה. במטבח הפרסי ומטבח הטורקי מוסיפים אותו לתבשילי בשר, ממולאים (דולמה) ורוטב תיבול לסלטים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מיץ רימונים** בוויקישיתוף
* ליאורה חוברה, רימון מוסיף המון: מדוע כדאי לאכול רימונים כל השנה, באתר Xnet‏, 3 באוקטובר 2015
* יתרונותיו הבריאותיים של הרימון, באתר האגודה לבריאות הציבור, ‏24 בפברואר 2019

## הערות שוליים
# לולה קבב

לולה קבב
Lülə Kabab|  |
|  |
|
מאכלים |
|
סוג |
בשר |
|
מטבח |
המטבח האזרבייג'ני |
|
אזור מוצא |
קווקז |
|
מוצא | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |
|
אופן הגשה |
חם |
|
מרכיבים עיקריים |
בשר טחון |
|   |

**לולה קבב** (באזרית: **Lülə Kabab**) הוא מאכל אזרי העשוי מבשר בקר או מבשר כבש ונחשב לנפוץ במדינות הקווקז ומרכז אסיה.

המאכל מורכב מבשר בקר או כבש המעורבבים יחד עם שומן ונצלים על רוטיסרי אנכי.

נהוג להגיש את המאכל חם כשהוא בליווי תבלין סומאק, פלפל חריף, ירקות טריים, לוואש ויוגורט.

למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה האזרית, קיימת גרסאות שונות נפוצות בעיקר בארמניה, קזחסטן וקירגיזסטן.

פירוש השם "לולה" נגזר מהמילה הערבית "לולו" שפירושה "צינור" או "צורת גליל", המתארת את צורת הבשר על השיפוד.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לולה קבב** בוויקישיתוף
* לולה קבב – הגרסה הארמנית לקבב על האש, באתר Art of Grilling
* מתכון להכנת לולה קבב, באתר רון יוחננוב
* מתכון קבב בוכרי לולה קבב, באתר מאקו

## הערות שוליים
# פילאף

פילאף|  |
|  |
|
מאכלים |
|
סוג |
מנת אורז  |
|
מטבח | המטבח האוזבקי, המטבח הסיני, המטבח הארמני, המטבח הקזחי, Bashkir cuisine, המטבח הבנגלי, המטבח הטטארי, המטבח הטורקי, המטבח האפגני, המטבח הקירגיזי, המטבח האזרבייג'ני, המטבח הטג'יקי, המטבח הפרסי, המטבח הטורקמני, Uyghur cuisine  |
|
מוצא |
אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, איראן  |
|
מרכיבים עיקריים | אורז, בצל הגינה, שמן צמחי, תבלין, גזר, mutton, בשר בקר, שומן חזיר  |
|   |

**פילאף**, **פילאו**, **פולאו**, **פולאה**, **פלוב**, **פוף**, **אושפלוב** או **אושפלאו** הוא תבשיל אורז אופייני למטבחים במרכז אסיה, איראן ואצל העמים הטורקיים, כמרק מתובל, לעיתים קרובות מרק בשרי. הפילאף או בשמו היהודי אושפלאו/אושפלוב נחשב למאכל הלאומי של אוזבקיסטן ויהודי בוכרה.

הפילאף מורכב בדרך כלל מחמישה מרכיבים עיקריים: דגן, בשר, ירקות, פירות יבשים ותבלינים. הדגן הוא אורז עגול בדרך כלל, אך גם חיטה, חומוס, ותירס, ובגרסה ההודית אורז בסמטי. הפילאף מוגש בסיר, קערה או מגש המונחים במרכז השולחן. כל אחד מהסועדים נוטל מנה לצלחתו או ישירות לפיו, באמצעות היד.

מקור המילה "פילאף" בסנסקריט - "פולאקה" ("כדור אורז"), משם עברה המילה ל"פולאב" בהינדי, משם ל"פולאו" בפרסית, שהפכה בטורקית ל"פילאב", ומשם ביוונית ל"פילאפי".

## גלריית תמונות

* שירין פולו - פילאף פרסי
* פילאף מסנגל
* פילאף מאפגניסטן
* פילאף מפנג'אב
* אושי פלוב, טג'יקיסטן
* פילאף טטרי

## קישורים חיצוניים

* מתכון של פלוב של רות אוליבר
* פילאף בוכרי, באתר השולחן
* מיכל וקסמן, פשוט ומושלם: מתכון לתבשיל חורפי, באתר ynet, 30 בדצמבר 2020
* מתכון לפילאף טורקי - טעים בצורה מוגזמת (לעוף עליו!!) אוכל זה החיים, באתר אוכל זה החיים, ‏4 בספטמבר 2023

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ממשלת הכוחות העממיים

ממשלת הכוחות העממיים ברצועת עזה
حكومة القوى الشعبية في قطاع غزة|

|  |  |
| --- | --- |
| דגל | סמל |

 |
|  |
|
המנון לאומי |
פדאא'י |
|
ממשל |
|
משטר |
ממשלת מעבר, ממשלה יריבה |
|
ראש המדינה |
נשיא |
|
נשיא |
יאסר אבו שבאב (מ-מאי 2024 עד 4 בדצמבר 2025 )
ע'סאן א-דהייני (מ-5 בדצמבר-הווה) |
|
שפה נפוצה |
ערבית פלסטינית |
|
עיר בירה |
רפיח |
|
גאוגרפיה |
|
יבשת |
אסיה |
|
היסטוריה |
| הקמה |   |
|
הקמה |
26 ביוני 2025 |
|
ישות קודמת | חמאס עזה בשליטת חמאס |
|
כלכלה |
|
מטבע |
שקל חדש, לירה מצרית |

במהלך מלחמת חרבות ברזל, הכוחות העממיים, ארגון מיליציה פלסטיני-עזתי שנתמך על ידי ישראל ומונהג בידי יאסר אבו שבאב, נטל שליטה על שטחים נרחבים בדרום מזרח רצועת עזה הנמצאים כיום תחת כיבוש צבאי ישראלי.

יותר מ-2,000 אזרחים פלסטינים מתגוררים בשטחים שנכבשו על ידי הכוחות העממים. השטחים הללו הם הראשונים בעזה שאינם מנוהלים על ידי חמאס מאז השתלטות חמאס על רצועת עזה ב־2007.

הארגון טוען שיש לו שליטה על אל-ביוק (אזור המטה שלו), ועל שטחים נוספים במזרח רפיח, במזרח ח'אן יונס, ובנתיבי סיוע הומניטרי ליד מעבר כרם שלום. יתר על כן, כוחות הצפון של צבא העממיים, אשר על פי הדיווחים פועלים כחלק מכוחות העם, נטלו שליטה על מספר אזורים בצפון עזה.

## רקע

לפני המלחמה, האדמה המנוהלת כיום על ידי הכוחות העממיים הייתה שייכת לשבט הבדואי תראבין, שיאסר אבו שבאב הוא חבר בו.

הניסיון האחרון של קבוצה פלסטינית יריבה למרוד בחמאס התרחש גם הוא במחוז רפיח. בשנת 2009, ג'ונד אנסאר אללה, קבוצה סלפית ג'יהאדיסטית בעזה, נכנס לעימותים עם כוחות חמאס לאחר שהכריזו על הקמת אמירות אסלאמית בעזה. היסטוריה

### הקמת ממשל חדש

בסוף מאי 2025, נפת רפיח עבר לשליטה מבצעית ישראלית מלאה לאחר השלמת מבצע עוז וחרב נגד חמאס, בה השתתפו הכוחות העממיים. נכון ל-27 ביוני, דווח כי הקבוצה שלטה במזרח רפיח, נהנתה מחופש תנועה באזור רפיח הרחב יותר, ועבדה על בניית ממשל עצמאי. עד אוגוסט, הוושינגטון פוסט תיאר את כוחות העממיים כ"הסמכות דה־פקטו בדרום מזרח [רצועת] עזה".

לאחר איחוד שליטתם של כוחות העממיים, החל אבו שבאב במבצע גיוס ל"ועדות אדמיניסטרטיביות וקהילתיות", כולל רופאים ואחיות, מהנדסים, מורים בבתי ספר יסודיים ומומחי יחסי ציבור. כוחות העם החלו להקים מחסומים בשטחים הכבושים על ידי ישראל כדי לסנן שיירות של עובדי סיוע בינלאומיים הנכנסים לעזה, וטענו שהם מספקים אבטחה למשאיות סיוע. אבו שבאב אמר גם שהם בנו בתי ספר, מרכזי בריאות ותשתיות אזרחיות אחרות.

ב-24 ביולי, פרסם הוול סטריט ג'ורנל מאמר דעה שכתב אבו שבאב, בו קרא לארצות הברית ולמדינות ערב להכיר בממשל הכוחות העממיים. הוא גם טען כי סיורים חמושים מספקים ביטחון וכי אזרחים באזור נהנים מאיכות חיים טובה יותר, מבלי להיפגע מהמשבר ההומניטרי במקומות אחרים ברצועת עזה.

לפי מונדוויס, השטח שכוחות העממיים טוענים לשליטה עליו יכול לשמש לריכוז 600,000 עקורים פלסטינים, וייתכן שהקרן ההומניטרית לעזה ואיחוד האמירויות הערביות תהיו מעורבת בפרויקט זה.

### הפסקת האש באוקטובר 2025

בעקבות הסכם חמאס–ישראל והפסק האש ברצועת עזה ב-10 באוקטובר, הכריזו הכוחות העממיים כי הם מברכים על ההסכם, אך "ימשיכו להגן על אדמותיהם" ואין להם כוונה לעזוב את רצועת עזה.

ב-14 באוקטובר הצהירה קבוצת אל-מנסי כי השתלטה על מספר אזורים בצפון עזה, והזהירה את כוחות חמאס מפני התקרבות לשטחיהם.

## הערות שוליים