Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# ולודרום

ולודרום דאנק גריי באוסטרליה אשר שימש לתחרויות באולימפיאדת סידני (2000)
חלוקת השטחים והסימונים בוולודרום. לחצו על התמונה להגדלה
**ולודרום** היא זירה למרוצי אופני מסלול. עיקר השימוש בו נעשה לקביעת שיא השעה, מרוצי מדיסון, מרוצי קיירין, מרוצי ספרינט ומרוצי מרדף. וולודרום מודרני בנוי ממסלול אליפטי בעל שוליים משופעים ובו שתי פניות מעגליות של 180 מעלות ושתי ישורות. המעבר מן הישורת לפניה מוטה בזווית כלפי אמצע האליפסה. אורך המסלול נע בן 150 ל-500 מטרים. בוולודרום אולימפי, אורכה של הקפה הוא 250 מטרים. באופן מסורתי, כיוון התנועה הוא נגד כיוון השעון והפניות תהיינה תמיד שמאלה.

בתחילת 2017 החלו בהקמת הוולודרום האולימפי הראשון בישראל, ולודרום סילבן אדמס, המוקם במתחם הספורט הדר יוסף בתל אביב סמוך לאצטדיון האתלטיקה. הוולודרום נפתח בשנת 2018.

## מבנה וסימונים

מסלול הוולודרום בנוי לרוב מפרקט אך קיימים מסלולים הבנויים מבטון או משטח קשה אחר. וולודרום אולימפי יהיה בנוי מפרקט איכותי במיוחד. הטיית המסלול בפניות מאפשרת לרוכבים להיוותר בזווית ישרה יחסית לקרקע בעודם שומרים על מהירותם. בעת רכיבה במרוץ, במהירויות העולות לעיתים על 70 קמ"ש, זווית ההטייה של המסלול בנויה כך שתתאים לזווית ההטייה הטבעית של האופניים בפנייה ובכך לבטל את הכוח הצנטריפוגלי שהיה מופעל להטיית הרוכב על אופניו להרחיקם אל עבר שולי המסלול.

### הסימונים

הסימון הפנימי ביותר הוא השטח האסור ברכיבה, והוא יסומן לרוב ברצועה רחבה בצבע כחול או על ידי ספוגים נמוכים. עקיפה בשטח זה תוביל לפסילה בכל המרוצים. בחלק מן המרוצים מותר לרכב בו, אך רכיבה בו תוביל לקנס, לרוב בצורת תוספת זמן לרוכב. 20 סנטימטרים מעל הקו הכחול נמצא הקו השחור המסמן את המסלול המיטבי. 90 סנטימטרים מהרצועה הכחולה מסומן קו אדום המסמן את אזור הספרינט: אסור לעקוף משמאל רוכב הנמצא בין הקו האדום לשחור ועל מנת לעקפו יש לעבור בנתיב ארוך יותר. הקו הכחול במרכז המסלול מסמן את אזור המנוחה לרוכב הנח במרוצי מדיסון. קווי זינוק יסומנו באדום וקו הסיום יסומן בשחור, לעיתים על רקע לבן.

במרכז המסלול נמצא לרוב שטח התארגנות לרוכבים: שטח זה משמש לחימום על גבי "טריינר" או "רולר", שטח מנוחה בין מקצים ובו גם ימצא הפודיום להענקת הפרסים. שטח המנוחה מחובר במנהרה לחדרי הלבשה וליציאה מן האצטדיון, שכן רוכבים רבים משתמשים באופני כביש לחימום.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ולודרום** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# פליצ'ה ג'ימונדי

פליצ'ה ג'ימונדי
Felice Gimondi|  |
|
לידה |
29 בספטמבר 1942 Sedrina, ממלכת איטליה  |
|
פטירה |
16 באוגוסט 2019 (בגיל 76) ג'רדיני נקסוס, איטליה  |
|
מדינה |
איטליה  |
|   |

**פליצ'ה ג'ימונדי** (באיטלקית: **Felice Gimondi**;‏ 29 בספטמבר 1942 – 16 באוגוסט 2019) היה רוכב אופניים איטלקי. כונה "הפניקס". היה אחד מחמישה רוכבים שניצחו בכל שלושת הגרנד טורס.

## ילדותו והתחלת הקריירה הספורטיבית שלו כחובב

ג'ימונדי נהג לרכב באופניים יחד עם אמו, דוורית שביצעה את עבודתה על גבי אופניים. ב-1964, ג'ימונדי התחרה במירוץ הכביש של המשחקים האולימפיים, וסיים במקום ה-33. אחרי שניצח בגרסת החובבים של הטור דה פראנס ב-1964, הוא הוחתם בקבוצת סאלבארני.

## קריירה כמקצוען

בשנתו הראשונה כמקצוען, כתוצאה מפרישת רוכב אחר בקבוצתו הוא צורף לטור דה פראנס של 1965 בדקה האחרונה, וזכה במירוץ כשהוא הופך לגיבור לאומי איטלקי.

ב-1966 הוא זכה בשניים מחמשת המרוצים הקלאסיים (חמשת המונומנטים): פריז - רובא וג'ירו די לומברדיה.

ב-1967 הוא זכה בג'ירו ד'איטליה.

ב-1968 הוא זכה בטור של ספרד (הוואלטה אספניה).

ב-1969 הוא זכה שוב בג'ירו ד'איטליה.

ב-1973 זכה ג'ימונדי באליפות העולם באופני כביש (אחרי שהגיע שני ב-1971 ושלישי ב-1970), ושוב במירוץ הקלאסי הג'ירו די לומברדיה.

ב-1974 זכה ג'ימונדי במירוץ הקלאסי מילאנו - סן רמו.

ב-1976 הוא זכה בפעם השלישית והאחרונה בג'ירו ד'איטליה.

הוא מחזיק בשיא ההופעות על הפודיום בג'ירו ד'איטליה: 9 בסך-הכל, מתוכן 3 זכיות במקום הראשון, פעמיים במקום השני וארבע פעמים במקום השלישי.

הישגיו מרשימים אף יותר בהתחשב בכך שרוב-רובה של הקריירה שלו כרוכב מקצועי התנהלה בצל הקריירה של אדי מרקס, הנחשב לרוכב האופניים הגדול בכל הזמנים.

ג'ימונדי פרש ב-1979, כשבאמתחתו 158 ניצחונות כמקצוען. בין פעולותיו אחרי פרישתו, היה דירקטור ספורטיף (מנהל ספורטיבי) למשך זמן קצר בקבוצת Gewiss, כיהן כנשיא קבוצת "Mercatone Uno" בזמן שרכב בה מרקו פנטאני וכיהן כנשיא קבוצת רכיבת-האופניים TX Active - Bianchi.

ב-16 באוגוסט 2019 נפטר כתוצאה מהתקף לב בעת ששחה בים בעת חופשה בג'רדיני נקסוס שבסיציליה.

## חומרים אסורים

ג'ימונדי נכשל פעמיים בבדיקות לאיתור חומרים אסורים: לראשונה ב-1968 בג'ירו של איטליה, ובפעם השנייה ב-1975 בטור דה פראנס.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פליצ'ה ג'ימונדי** בוויקישיתוף

* פליצ'ה ג'ימונדי, באתר olympedia.org
* פליצ'ה ג'ימונדי, באתר Cycling Archives
* פליצ'ה ג'ימונדי באתר היכל התהילה של רוכבי-האופניים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# גביע הפדרציה 1975

גביע הפדרציה - 1975
1975 Federation Cup|  |
| גביע התחרות |
|
ענף |
טניס  |
|
ארגון מפעיל |
הפדרציה הבין-לאומית לטניס  |
|
תקופת התחרות |
5 במאי 1975 – 11 במאי 1975 (7 ימים) |
|
מספר תחרות |
13  |
|
מספר משחקים |
48 |
|
מדינות משתתפות |
31 |
|
מדינה מארחת | צרפת |
|
עיר מארחת |
אקס-אן-פרובאנס |
|
אצטדיון |
Aixoise C.C |
|
זוכה | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה (1) |
|
→ 19741976 ← |
|   |

**גביע הפדרציה 1975** הייתה התחרות ה-13 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

התחרות נערכה במגרשי מועדון הטניס באקס-אן-פרובאנס. התחרות הייתה פתוחה לכל נבחרת שתרשם.

התחרות החלה ב-5 במאי בהשתתפות 31 נבחרות והסתיימה ב-11 במאי 1975.

המנצחת של התחרות הייתה צ'כוסלובקיה שניצחה במשחק הגמר את נבחרת אוסטרליה וזכתה בגביע בפעם הראשונה.

לא הוענקו פרסים כספיים.

## מהלך התחרות

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | **הסיבוב השני** 7-8 במאי |  | **רבע הגמר** 9 במאי |  | **חצי הגמר** 10 במאי |  | **גמר** 11 במאי |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |   **אוסטרליה** | **2** |   |
|  |  |   בלגיה | 0 |   |
|  |   |  |   **אוסטרליה** | **3** |   |
|  |   |
|  |   |  |   איטליה | 0 |   |
|  |  |  רומניה (1965-1989) רומניה | 1 |
|  |
|  |  |   **איטליה** | **2** |   |
|  |  |   |  |   **אוסטרליה** | **2** |   |
|  |  |
|  |   |  |   ארצות הברית | 1 |   |
|  |  |  **דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה** | **2** |   |
|  |
|  |  |   יפן | 1 |   |
|  |   |  |  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 1 |
|  |   |
|  |   |  |   **ארצות הברית** | **2** |   |
|  |  |   שוודיה | 1 |
|  |
|  |  |   **ארצות הברית** | **2** |   |
|  |  |   |  |   אוסטרליה | 0 |
|  |  |  |
|  |   |  |   **צ'כוסלובקיה** | **3** |
|  |  |   **בריטניה** | **2** |   |
|  |
|  |  |  ספרד (1945-1977) ספרד | 0 |   |
|  |   |  |   בריטניה | 1 |
|  |   |
|  |   |  |   **צרפת** | **2** |   |
|  |  |   **צרפת** | **2** |
|  |
|  |  |   הונגריה | 1 |   |
|  |  |   |  |   צרפת | 0 |
|  |  |
|  |   |  |   **צ'כוסלובקיה** | **3** |   |
|  |  |   **צ'כוסלובקיה** | **2** |   |
|  |
|  |  |   הולנד | 0 |   |
|  |   |  |   **צ'כוסלובקיה** | **2** |
|  |   |
|  |   |  |   גרמניה המערבית | 1 |   |
|  |  |   ארגנטינה | 1 |
|  |
|  |  |   **גרמניה המערבית** | **2** |   |

### משחק הגמר

| אוסטרליה **אוסטרליה0** | צרפת, אקס-אן-פרובאנס 11 במאי 1975 מגרש חימר | צ'כוסלובקיה **צ'כוסלובקיה3** |
| --- | --- | --- |
| . | 1 | 2 | 3 |
| 1 | אוסטרליה | הלן גורלי |  | 4 | 2 |  |
| צ'כוסלובקיה | **רנטה טומנובה** |  | **6** | **6**  |  |
| 2 | אוסטרליה | איבון גולגונג |  | 3 | 4 |  |
| צ'כוסלובקיה | **מרטינה נברטילובה**  |  | **6**  | **6** |  |
| 3 | אוסטרליה | דיאן פרומהולץ/הלן גורלי |  | 3 | 1 |  |
| צ'כוסלובקיה | **מרטינה נברטילובה/רנטה טומנובה** |  | **6** | **6** |  |

## ישראל בתחרות

בנבחרת ישראל השתתפו פאולינה פלד וז'נין שטראוס. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם בלגיה והפסידו 1:2.

## קישורים חיצוניים

* נתוני משחק הגמר