# חריט דאו

חריט דאו
Gerrit Dou|  |
| דיוקן עצמי (בסביבות 1665), מוזיאון לאמנות יפה, בוסטון |
|
לידה |
7 באפריל 1613 ליידן, הרפובליקה ההולנדית |
|
פטירה |
9 בפברואר 1675 (בגיל 61) ליידן, הרפובליקה ההולנדית |
|
מקום קבורה |
כנסיית פיטר  |
|
מדינה |
הרפובליקה ההולנדית  |
|
יצירות ידועות | האם הצעירה (חריט דאו), דיוקן עצמי, Young Woman Holding a Lamp, האישה החולה בבצקת  |
|
תחום יצירה |
אמנות חזותית  |
|
זרם באמנות |
תור הזהב של הולנד, פיינשילדרס  |
|
הושפע על ידי |
רמברנדט |
|   |

**חריט דאו** (בהולנדית: **Gerrit Dou**;‏ 7 באפריל 1613 – 9 בפברואר 1675) היה צייר הולנדי בתקופת תור הזהב של הולנד, שהתמחה בציורים קטנים ודקדקניים במיוחד, האופייניים לאסכולת הפיינשילדרים מליידן. נודע בציורי ז'אנר, ציורים המדמים גומחות בטכניקת טרומפ-לויל, וסצנות ליליות לאור נר, המאופיינות בשימוש מובהק בקיארוסקורו. היה תלמידו של רמברנדט.

## ביוגרפיה

דאו נולד בליידן והתגלה כבר בגיל צעיר ככישרון יוצא דופן. בין השנים 1628–1631 היה לתלמידו של רמברנדט, אז רק בן 15, וניכר כי ספג ממנו יסודות ברישום ובשימוש באור וצל (קיארוסקורו). בניגוד לרוב תלמידי רמברנדט, דאו לא עזב לאמסטרדם אלא נשאר בליידן כל חייו, שם הקים לעצמו קריירה עצמאית ומצליחה.

פריצת הדרך שלו הגיעה זמן קצר לאחר עזיבתו של רמברנדט את העיר, והעדרם של ציירים גדולים כמו רמברנדט ויאן ליוונס יצר עבור דאו הזדמנות להפוך לדמות המרכזית בזירת האמנות המקומית. סגנונו התבסס על תשומת לב קיצונית לפרטים, טכניקה מוקפדת, והעדפה לקומפוזיציות אינטימיות – לעיתים קרובות בהן מופיעים דמויות ליד חלון, מאחורי וילונות, או באור נר עדין. עבודותיו זכו להערכה בזכות האשליה הריאליסטית שיצר, לעיתים במשטחים שאינם גדולים מכף יד.

דאו זכה להוקרה ניכרת עוד בחייו. כבר ב-1641 כינה אותו יאן אורלרס, ראש העיר העיר ליידן, "אמן מצוין, במיוחד בדברים קטנים, עדינים ומורכבים". ב-1642 הילל אותו גם הצייר והסופר פיליפס אנחל, שקבע כי יש לחקות את סגנונו וללמוד ממנו.
אחד הגורמים המרכזיים להצלחתו המוקדמת היה הסכם יוצא דופן עם פייטר ספירינג, דיפלומט והנציג של הכתר השוודי בהאג. ספירינג העניק לדאו סכום שנתי של 500 גילדן בתמורה ל"זכות הסירוב הראשונה" – זכות בלעדית לרכוש כל יצירה חדשה של דאו לפני שזו תוצע לאחרים. בכך זכה דאו בביטחון כלכלי נדיר לאמן בזמנו. הסכם זה התקיים ככל הנראה בין 1634 (חזרתו של ספירינג להולנד) ועד מותו ב-1652, ובמסגרתו רכש ספירינג לפחות 13 מיצירותיו.

מחירי יצירותיו של דאו היו מהגבוהים ביותר בתקופתו. הביוגרף יואכים פון סנדרארט דיווח כי יצירה בודדת של דאו עשויה הייתה לעלות בין 600 ל־1,000 גילדן – סכום עתק בעידן שבו פועל מיומן השתכר גילדן אחד ליום. ציורו "האם הצעירה" שנמסר במתנה לצ'ארלס השני, מלך אנגליה בשנת 1660 נרכש על ידי מדינת הולנד ב-4,000 גילדן – סכום חסר תקדים. דאו נודע בקפדנותו – עד כדי כך שנזקק לשלושה ימי עבודה לציור מקל טאטוא בגודל ציפורן, או חמישה ימים לציור כף ידה של דוגמנית.

לאחר מותו של ספירינג, המשיכו לאסוף את יצירותיו פטרונים בולטים כמו יוהאן דה ביי – אספן אמנות עשיר מליידן, שבשנת 1665 הציג 27 מציוריו של דאו בתערוכה פתוחה לקהל – וכן פרנסיסקוס דה לה בו סילביוס, רופא ואיש אקדמיה שהחזיק לפחות 11 מעבודותיו.

דאו זכה להוקרה גם מחוץ לגבולות הולנד. יצירותיו נרכשו על ידי לאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה, והיו בין המתנות שניתנו לצ'ארלס השני כחלק מ"המתנה ההולנדית" של 1660, מהלך דיפלומטי שנועד לחזק את הקשרים עם אנגליה. המלך האנגלי התפעל כל כך מהציורים, עד שהזמין את דאו לבקר בחצרו – הזמנה שדאו סירב לה.

אף שהפיק גוף עבודות מצומצם יחסית, עבודותיו נחשבו לנחשקות ביותר גם לאחר מותו. ב-1676 נדרש שליחו של הדוכס הגדול של טוסקנה לשלם סכום גבוה במיוחד בעבור דיוקן עצמי של האמן, ששכן כעת בגלריית אופיצי. במהלך המאה ה-18 שמר דאו על מעמדו כצייר-על באירופה, אך בעידן הרומנטיקה ואחר כך האימפרסיוניזם דעך מקומו – עד לתחייה מחודשת במאה ה-20 ותחילת המאה ה-21.

## פיינשילדרס

דאו היה מן הדמויות המרכזיות בהתפתחות סגנון הפיינשילדרס בליידן במאה השבע עשרה, וסביב פעילותו התגבשה מסורת ציור מקומית שהתאפיינה בביצוע מוקפד ובדיוק רב בפרטים. מחקרים טכניים על ציוריו מראים כי עבודתו התבססה על תהליך מורכב של בניית התמונה בשכבות רבות: תחילה הוכן לוח עץ האלון בשכבת יסוד, ולאחר מכן נוספו רישום ראשוני ושכבות צבע דקות ושקופות שנועדו ליצור עומק צבע ומרקמים מדויקים. שיטה זו אפשרה ליצור ציורים קטני ממדים בעלי משטח חלק במיוחד ורמת פירוט גבוהה מאוד, מאפיינים שהפכו לסימן ההיכר של הפיינשילדרס. ציוריו של דאו כללו לעיתים קרובות סצנות פנים אינטימיות או דמויות הפועלות במרחב קטן ומוקפד, ולעיתים גם קומפוזיציות “נישה” שבהן הדמות או החפצים מוצגים כאילו הם נראים דרך פתח אדריכלי או אדן חלון.

## בתרבות

דמותו של דאו נזכרת ברומן "עור החמור" מאת אונורה דה בלזק, באופרה "שודדי הים" מאת גילברט או'סאליבן, ובסיפורו של ג' שְרידן לה פנו. דמותו גולמה בסרט "משמר לילה" (2007) על ידי טובי ג'ונס. ציורו "אסטרונום לאור נר" הופיע בסרט "בת הים הקטנה" (2023).

## גלריה

* יצירותיו של חריט דאו
* קריאת התנ"ך, בסביבות 1645, מוזיאון הלובר
* חנות המכולת, 1647, מוזיאון הלובר
* עז בנוף, אוסף ליידן
* עקרת־הבית ההולנדית, 1650, מוזיאון הלובר
* נערה בחלון עם אשכול ענבים, גלריית סבויה
* נגן כינור, 1653, מוזיאון ליכטנשטיין
* הרופא, 1653, המוזיאון לתולדות האמנות , וינה
* חתול רכון על אדן חלון סדנת האמן, 1657, אוסף ליידן
* האם הצעירה, 1658, מאוריצהאוס
* דיוקן עצמי? ליד כן ציור
* אישה צעירה בנישה עם תוכי וכלוב, אוסף ליידן
* נערה בחלון עם אשכול ענבים, האוסף המלכותי
* נערה קוצצת בצל, האוסף המלכותי
* מוכרת ההרינג עם ילד צעיר, 1664, אוסף ליידן
* הנזיר, 1664, רייקסמוזיאום
* נערה עם נר ליד חלון, בין 1658 ל־1665, מוזיאון תיסן בורנמיסה, מדריד
* זקן מתפלל, אוסף ליידן
* אישה קולפת גזר
* מלומד מחדד את עט הנוצה, 1633, אוסף ליידן
* אישה אוכלת דייסה, בסביבות 1632–1637, אוסף פרטי
* זקנה חותכת לחם, בסביבות 1655, המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון
* טבע דומם, בסביבות 1660, האוספים הלאומיים של דרזדן
* קנקן הכסף, בסביבות 1663, מוזיאון הלובר
* החלפן, בסביבות 1664, מוזיאון הלובר
* אישה יוצקת מים לכד, בין 1655 ל־1665, מוזיאון הלובר
* אישה צעירה ליד שולחן האיפור, 1667, מוזיאון בוימנס ואן בונינגן
* זקן מתפלל, 1670, אוסף ליידן

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **חריט דאו** בוויקישיתוף
## הערות שוליים