# רואלד דאל

רואלד דאל
Roald Dahl|  |
| דאל כשהיה בן 37, צולם באפריל 1954 |
|
לידה |
13 בספטמבר 1916 Llandaff, קארדיף, הממלכה המאוחדת  |
|
פטירה |
23 בנובמבר 1990 (בגיל 74) אוקספורד, הממלכה המאוחדת  |
|
מקום קבורה | Great Missenden  |
|
מדינה | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
|
מקום מגורים | * Llandaff
* Gipsy House
 |
|
סוגה |
ספרות אימה, פנטזיה, מיסטיציזם, ספרות ילדים  |
|
יצירות בולטות |
דני אלוף העולם, צ'רלי והשוקולדה, מטילדה (ספר). |
|
שפות היצירה |
אנגלית |
|
הושפע מ |
צ'ארלס דיקנס, יונאס לי, רודיארד קיפלינג, פרדריך מאריאט, ססיל סקוט פורסטר, ויליאם מייקפיס תאקרי  |
|
השפיע על |
מאירה ברנע-גולדברג |
|
השכלה | * בית הספר רפטון
* The Cathedral School
* וסטון-סופר-מר
 |
|
תקופת פעילות |
מ-1942  |
|
בנות זוג | פטרישה ניל (2 ביולי 1953 – 1983 (כ־29 שנים)) * Felicity Dahl
 |
|
ילדים | אוליביה דאל, Theo Dahl, אופליה דאל, Tessa Dahl, Lucy Dahl  |
|
פרסים והוקרה | * פרס אדגר (1954)
* פרס לספרות ילדים
* Bancarellino Prize (1988)
* Premio Bernard Versele (1991)
* פרס אדגר (1960)
* פרס חבר השופטים לספרות נוער של CPNB (1991)
* חרט הכסף (1984)
* פרס חבר השופטים לספרות נוער של CPNB (1993)
* פרס עולם הפנטזיה למפעל חיים (1983)
* פרס חבר השופטים לספרות נוער של CPNB (1989)
* מכחול הזהב (1979)
* Prix Janusz Korczak de Littérature Jeunesse (2024)
* בפסקה זו 4 רשומות נוספות שטרם תורגמו
 |
| www.roalddahl.com |
|   |

**רואלד דאל** (באנגלית: **Roald Dahl**;‏ 13 בספטמבר 1916 – 23 בנובמבר 1990) היה סופר בריטי. נודע בכתיבת ספרי הילדים "צ'ארלי ומפעל-השוקולד", "ג'יימס והאפרסק הענק", "מטילדה" ו"העי"ג".

## חייו

רואלד דאל נולד בקארדיף שבוויילס שבממלכה המאוחדת, להורים ממוצא נורווגי-נוצרי. בהיותו בן שלוש מתה אחותו בת השבע ממחלה בתוספתן, ובגיל ארבע התייתם מאביו, שמת מדלקת ריאות בגיל 57. בגיל שמונה נשלח לפנימייה בחוף הדרום-מערבי של אנגליה, שלימים תיאר כזוועתית, בעלת משמעת קשה ביותר, שאסור היה לדבר בה או לרוץ במסדרונות, הייתה חובה לשמור על הסדר, והפרת החוקים הייתה גוררת זימון למנהל ומכות אכזריות במקל.

בגיל שלוש-עשרה עבר לפנימייה בדרבישייר, שהוא תיאר לימים בתיאורים זוועתיים עוד יותר והשווה אותה לאינקוויזיציה הספרדית. בפנימייה זו העניש לא רק המנהל עד זוב דם (תוך שהקורבן נדרש לנקות את דמו), אלא הייתה גם ענישה סאדיסטית בידי התלמידים המבוגרים יותר כלפי התלמידים הצעירים כשאלה סירבו לסור למרותם.

דאל לא הצטיין בכתיבה בבית הספר. בתעודות קיבל הערות על חוסר יכולתו להעלות את מחשבותיו על הכתב, על דלות אוצר המילים שלו, שליטתו המוגבלת בשפה האנגלית ועל מיעוט רעיונותיו.

דאל סירב ללמוד באוניברסיטה ונסע לאחר סיום בית הספר לעבוד במזרח אפריקה בחברת הנפט "של". בשנים אלה סייר באפריקה והכיר את בעלי החיים השונים שיתאר בספריו ברבות הימים.[דרוש מקור]

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוכשר כטייס בחיל האוויר הבריטי ושירת בטייסת מטוסי גלוסטר גלדיאטור. בשנת 1940 נאלץ מטוסו של דאל לנחות נחיתת חירום והתרסק מעל סלע ענק במצרים. דאל נפצע קשה והיה מאושפז שישה חודשים. כתוצאה מתאונה זו סבל מכאבים בגבו בשארית חייו. עם חזרתו לשירות ב-1941 נשלח ליוון ומשם לכרתים, למצרים ולארץ ישראל, בה בחר את מיקומו של בסיס רמת דוד;

כתוצאה מפציעתו ב-1940 נאלץ להפסיק לטוס ונשלח לבריטניה ואחרי כן לשגרירות בריטניה בארצות הברית. בשנת 1942 פנה אליו הסופר א.מ. פורסטר שביקש לכתוב סיפור קצר על התרסקות מטוסו. דאל הבטיח לפורסטר כי יסייע בידו בכתיבה ויעלה את עובדות התאונה על הכתב, ושלח לפורסטר סיכום קצר. פורסטר התרשם כל כך מהסיכום, שהחליט לשלוח אותו לפרסום ללא עריכה, ופרסום זה הפך את דאל בן לילה לסופר. ב-1943 פרסם את ספרו "הגרמלינס".

ספריו עובדו לסרטים ומחזות זמר; וסיפורים קצרים שכתב עובדו לסדרת הטלוויזיה הפופולרית "לא יאמן כי יסופר" (באנגלית: Tales of the Unexpected).

## חיים אישיים

דאל התגורר בארצות הברית מתחילת שנות החמישים ועד 1960. הוא היה נשוי לשחקנית האמריקאית פטרישה ניל ונולדו להם חמישה ילדים. בתו הבכורה אוליביה דאל מתה בגיל שבע וחצי מחצבת שהסתבכה והובילה לדלקת המוח, ובנו תיאו דאל נפצע קשה בתאונה.

נכדתו, סופי דאל, היא שחקנית, דוגמנית וסופרת.

### עמדותיו האנטישמיות והאנטי-ישראליות

מלבד פועלו הספרותי הרחב, דאל היה ידוע בדעותיו האנטי-ישראליות ואף האנטישמיות. במהלך מלחמת לבנון הראשונה גינה את מה שהגדיר כחורבן מערב ביירות על־ידי ישראל. הוא התבטא במקומות אחרים על כך שמעולם לא ראה יהודים בקו הקדמי במלחמה, והוסיף שיהודים מעוררים שנאה בגלל יחסם כלפי לא-יהודים, ואפילו היטלר המתועב לא נטפל אליהם סתם כך.

בשנת 2020 פרסמה משפחתו דברי התנצלות באתר שלו, על הערותיו האנטישמיות: "משפחת דאל וחברת הסיפורים של רואלד דאל מתנצלים עמוקות על הפגיעה המתמשכת והמובנת שנגרמה על ידי כמה מהצהרותיו של רואלד דאל. ההערות הללו, המושפעות מדעות קדומות, אינן מובנות לנו ועומדות בניגוד מוחלט לאיש שהכרנו ולערכים העומדים בלב סיפוריו של רואלד דאל, שהשפיעו לטובה על דורות רבים של אנשים צעירים".

## כתיבתו ומאפייניה

לאחר סיפורו הקצר הראשון ב-1942 חדל דאל מלכתוב סיפורים המבוססים על אירועים אמיתיים והחל בכתיבת סיפורים דמיוניים. אחד מסיפוריו הקצרים הראשונים של דאל ב-1943 היה סיפור ילדים על הגרמלינים (יצורים קטנים שעליהם סיפר כי הם ולא האויב אחראים לפגיעות במטוסים). סיפור זה זכה בן לילה להצלחה. חברת הסרטים המצוירים דיסני החלה, אך לא סיימה, לערוך סרט ארוך המבוסס עליו, ודאל החל להתיידד בעקבותיו עם נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט ואשתו אלינור רוזוולט, שאף הקריאה את הסיפור לנכדיה.

דאל הפסיק לכתוב לילדים, ועד 1961 כתב בעיקר סיפורים למבוגרים, שהיו בדרך כלל קצרים ומקבריים.

מאפיינים מקובלים בספרי הילדים שכתב רואלד דאל
* **שנינות והומור** - הספרים מתארים ילדים בעלי יכולות יוצאות דופן (החל בילדים בעלי חוכמה חריגה - כמטילדה, דרך ילדים בעלי אפשרות לשנות את העולם כבאצבע הקסם). הספרים מתארים עולם שבו מרבית המבוגרים הם רשעים ומטומטמים, החל באנשים הצדים רק לצורך הציד בדני אלוף העולם, וכלה במבוגרים שאינם מאפשרים לילדיהם ללמוד כבמטילדה או שאינם מעוניינים ומוכנים שילדיהם יגדלו כבתרופת הקסם, או במבוגרים תאבי בצע, המעוניינים שילדים קטנים רק יבצעו עבורם עבודות בית אך לא יצאו מביתם ולא ייהנו, כבג'יימס והאפרסק הענקי.
* **מסגרת משפחתית בעייתית וסטריאוטיפית**: בספריו של דאל מתוארות מסגרות משפחתיות לא מאוזנות, למשל: ילדים עם הורים מזניחים (מטילדה) ילדים בעלי הורה אחד (דני אלוף העולם) או יתומים (העי"ג, ג'יימס והאפרסק הענקי, המכשפות). מרבית ספריו כוללים סטריאוטיפים של מושג המשפחה.
* **ילדים לעומת מבוגרים**: ספרי הילדים של דאל מתארים כמעט תמיד ילדים בעלי תושייה, חוכמה ורצון, וכשלרוב האב הוא העובד והמפרנס והאם היא עקרת בית. בספרים אלו הילדים מסמלים את הטוב, הטהור והתמים, לעומת המבוגרים המסמלים פעמים רבות רשע, בורות וטיפשות. ספרי הילדים מסתיימים פעמים רבות בעתיד טוב לאותם ילדים, ואילו המבוגרים הסוררים מתים או נעלמים בדרכים מוזרות.
* **האנשת חיות ומאפיינים קסומים:** ספרי הילדים מאנישים פעמים רבות חיות, כאשר למרבית החיות אופי טוב ורצון לעזור זו לזו ולילדים. בהתאם, ישנם מאפיינים קסומים ברבים מספריו, גדילת אפרסק לממדים לא-טבעיים (ג'יימס והאפרסק הענקי) קיומה של קהילה סודית נסתרת שכל החברים בה הן מכשפות מרושעות (המכשפות) יצור נפלא שלוכד חלומות בעבור ילדים וחי במערה גדולה ומבודדת (העי"ג) מפעל שוקולד קסום עם יצורים מופלאים בשם אומפה-לומפה (צ'רלי בממלכת השוקולד) ועוד.

## ספרי הילדים שכתב

בשנת 1961 חזר לכתיבת ספרי ילדים בספר ג'יימס והאפרסק הענקי, ומאז פרסם ספרי ילדים רבים. דאל ציין כי לולא ניסיונו כהורה, לא יכול היה לכתוב ספרי ילדים. לצד זאת ציין דאל גם כי ניתן לכתוב ספרי ילדים בכל נושא ובלבד שיהא הומוריסטי.

ספרי הילדים של דאל הם בעלי מבנה קווי של בעיה ההולכת ומחריפה, עד שהיא באה לפתרונה המוצלח בסוף טוב, שבו הדמויות הטובות זוכות לגמול והרעות לעונש. ספרי הילדים כוללים במקורם שימוש בשפה המותאמת לילדים תוך שימוש במצלול, לצד דימויים ומטפורות רבות.

ביתו של דאל הקרוב ללונדון הפך למוזיאון המיועד בעיקר לילדים. במוזיאון זה משחקים ילדים בהצגות על בסיס ספריו ולומדים על ילדותו וספריו.

### הפופולריות של ספרי הילדים

עד אמצע שנות השבעים לא זכו ספרי הילדים של דאל להפוך לרבי מכר בבריטניה, ולמעשה הצליחו בתחילה יותר בארצות הברית.

ספרי הילדים של דאל היו במשך השנים מספרי הילדים הנמכרים ביותר בבריטניה (שם נמצא בסקרי ילדים כי בקבוצת הגיל 7–11 ששת ספרי הילדים הפופולריים ביותר היו של דאל ובקבוצת הגיל 11–14 שישה מתוך עשרת ספרי הילדים היו של דאל). עד שנת 2006 נמכרו חמישים ספריו בכמאה מיליון עותקים, כאשר ספרו הפופולרי ביותר הוא "צ'ארלי ומפעל השוקולד" שנמכר ב-13 מיליון עותקים.

### ביקורת על ספרי הילדים

על ספרי הילדים של דאל הושמעה ביקורת נוקבת בסוף המאה העשרים בגין היותם כוללים סטריאוטיפים גזעניים, שוביניסטיים, תוך שהם מעודדים התנהגויות בלתי מוסריות כגנבה. ביקורת אחרת שהושמעה על ספריו היא שהם מציגים חברת מבוגרים המלאה במבוגרים המזניחים את ילדיהם וכנגד זאת מעודדת מעשי התעללות ונקמה של ילדים במבוגרים.

בתחילת 2023 פורסם כי הוצאת הספרים "פאפין" החליטה לשכתב חלקים מהטקסטים של ספרי הילדים שלו, כדי למנוע שפה פוגענית (מילים כמו "שמן" ו"מכוער"), אך לאחר ביקורת רבה, מצד קוראים וסופרים חזרה בה מההחלטה.

## ספריו

* **הגרמלינים** (1943)
* **מעבר לך: סיפורים על תעופה ומעופפים** (1946)
* **אוצר מילדנהול** (1946)
* **לעיתים לעולם לא** (1948)
* **כצאן לטבח** (1953)
* **המתוקים** (1955)
* **נשיקה נשיקה** (1960)
* **ג'יימס והאפרסק הענק** (1961. תרגום: אוריאל אופק, 1975) – מסעם המופלא של ילד יתום, חרגול, עכביש, מרבה-רגליים ופרת-משה-רבנו בבטן אפרסק ענקי, שהנחית את נוסעיו על הגבוה בגגות העולם
* **יצירה ואסון: סיפור אמיתי** (1962)
* **צ'רלי והשוקולדה** (1964. תרגום: אוריאל אופק בשם **צ'רלי בממלכת השוקולד**) – ילד עני נהפך, בתום תחרות וסיור מרתק, לבעליו של בית-החרושת המוזר והמשוכלל ביותר לשוקולד
* **אצבע הקסם** (1966. תרגום: מאירה פירון, 2010) – ילדה שחוננה באצבע כישופית, המסוגלת להעניש את אלה שאינם אהובים עליה, הופכת בשוגג את שכניה לציפורים
* **29 נשיקות מרואלד דאל** (1969)
* **מר שועל המהולל (ספר)** (1970. תרגום: בינה אופק, 1977, תרגום נוסף בינה אופק 2005, הוצאת מרגנית) – השועל רב-התושייה מערים על שלושת האיכרים הנזעמים ומבטיח את כלכלת משפחתו
* **צ'רלי ומעלית-הזכוכית הגדולה** (1972. תרגום: אורי בלסם בשם **צ'רלי ומעופפלית הזכוכית**, 1982) – ילד ממריא עם בני-לווייתו למרומים במעלית-זכוכית ונאבק ביצורי-חלל מרושעים
* **לעבר הזונה** (1974)
* **דני אלוף-העולם** (1975. תרגום: זהר שביט, 1984) – אב ובנו משתפים פעולה במבצע שנועד לגבור על הגביר המרושע ורב-הנכלים
* **הסיפור המופלא על הנרי שוגר ועוד שישה** (1977) – סיפורים קצרים עם פרק אוטוביוגרפי
* **התנין הענקי** (1978) – קורות תנין, החי בנהר המרופש ביותר באפריקה
* **המיטב של רואלד דאל** (1978)
* **דודי אוסוואלד** (1979), תרגום: חיים תדמון, הוצאת זמורה ביתן
* **סיפורי הבלתי-צפוי** (1979)
* **הטוויטים** (1980) – מעשייה משעשעת על אדון וגברת טוויט, האוהבים להקניט זה את זה.
בתרגום עברי: **משפחת דֶה־בִּיל**, הוצאת כנרת, זמורה, דביר, 2023
* **תרופת-הפלא של ג'ורג'** (1981) – ילד רוקח תרופה הגורמת לסבתו להתעופף באוויר.
* **העי"ג** (1982. תרגום: אורי בלסם, 1987, 2016) – קורות ילדה הנחטפת על ידי עי"ג (**ע**נק **י**דידותי **ג**דול)
* **חרוזים נלוזים** (1982. תרגום: נימה קרסו, 1997) – אגדות-ילדים מזווית-ראייה שונה.
* **ספר הרוחות של רואלד דאל** (1983)
* **המכשפות** (1983. תרגום: טלי נתיב-עירוני, 2003) – ילד וסבתו מערימים על מכשפות הרוצות להיפטר מן הילדים.
* **ילד** (1984) — פרקים מתקופת ילדותו של המחבר.
* **חיות מלוכלכות** (1984) – שירים הומוריסטיים בוטים.
* **הג'ירף, השקנאי ואני** (1985) – קוף, שקנאי וג'ירף מרוויחים את כספם כמנקי-חלונות.
* **האומניבוס של רואלד דאל** (1986)
* **הולך בדד** (1986)
* **שני משלים** (1986)
* **חצבת: מחלה איומה** (1986)
* **מטילדה** (1988. תרגום: יעל ענבר, 2000) – ילדה מבריקה הניחנת בכוחות נסתרים גוברת על אלה הרוצים להתנכל לה.
* **הה, המסתורין המתוק של החיים** (1989)
* **חרוזים מטוגנים** (1989) – אגדות ומשלים בלבוש חדש
* **שירים עליזים וחרוזים פוחזים** (1989) (תרגום: לאה נאור. הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2007)
* **אץ בץ** (1990. תרגום: מאירה פירון, בתוך "אצבע הקסם", 2010) – קורות אדם המתחבב על שכנתו באמצעות תרמית מסובכת.
* **הכומר מניבלסוויק** (1991)
* **רואלד דאל: אוסף הסיפורים הקצרים** (1991)
* **המינפינים** (1991)
* **זכרונות עם מאכלים בבית צוענים** (1991)
* **המדריך של רואלד דאל לשמירה על הבטיחות** (1991)
* **השנה שלי** (1993)
* **מתכונים נלוזים** (1994)
* **איש המטריה וסיפורים נוספים** (1997)
* **עור וסיפורים נוספים** (2000)
* **עוד מתכונים נלוזים** (2001)
* **רואלד דאל: האוסף** (2006)

## לקריאה נוספת

* העונג של פארסון (סיפור קצר)
* יהודה אטלס, "רואלד דאל: אין רגע דל", בספר **ילדים גדולים** (כרך 1, עמ' 212-181), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **רואלד דאל** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של רואלד דאל (באנגלית)
* רואלד דאל (1916-1990), דף שער בספרייה הלאומית
* רואלד דאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רואלד דאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* רואלד דאל, ברשת החברתית פייסבוק

* רואלד דאל, ברשת החברתית X (טוויטר)

* רואלד דאל, ברשת החברתית אינסטגרם

* רואלד דאל, ברשת החברתית Goodreads
* רות אלמוג, מעולם הספרות והאמנות | בממלכת השוקולד המר, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2010
* מיה סלע, רואלד דאל: הסופר השערורייתי שמאחורי המופת "צ'רלי בממלכת השוקולד", באתר הארץ, 5 באוקטובר 2014
* מרים זקהיים, ילד שרע לו: הערכים המפוקפקים (ובני האלמוות) בספריו של רואלד דאל, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 10 בספטמבר 2025

## הערות שוליים