Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# בוסה בול

מגרש בוסה בול
**בוסה בול** (באנגלית: **Bossaball**) הוא משחק כדור קבוצתי, המשלב אלמנטים של כדורגל, כדורעף והתעמלות בליווי מוזיקה. המשחק משוחק על גבי משטחים מתנפחים ובאמצע רשת, ובכל צד של הרשת יש טרמפולינה.

## ממציא המשחק

המשחק הומצא בספרד על ידי הבלגי פיליפ אייקמנס בין השנים 2003–2005. בהיותו צעיר היה שחקן טניס בנבחרת הלאומית של בלגיה, ובילה את זמנו הפנוי בסיוע כשופט במשחקי כדורגל. בתחילת שנות התשעים, הפך למנהל של מספר להקות מוזיקה, ובסוף שנות התשעים, כאשר כדורעף החופים וטרמפולינות הבאנג'י הופיעו בכל רחבי הקניונים, אייקמנס ניסה להתרחב, לשלב טכניקות גוף שונות וליצור חיבור בין מוזיקה לספורט. כתוצאה מכך, שילב את האלמנטים של הכדורגל, הכדורעף עם מוזיקת רקע במשחק אחד.

## כללים

המשחק משוחק בין שתי קבוצות בנות 3 עד 5 שחקנים. משחקים את המשחק על מגרשים מתנפחים, שבהם טרמפולינה מכל צד של הרשת, הרשת מחלקת את המגרש לשני חלקים, בחלק אחד משחקת קבוצה נגד הקבוצה שמשחקת בחלק השני.

1. אין לגעת ברשת.
2. אסור להיכנס לצד היריב.
3. כל קבוצה מונה 4–5 שחקנים.
4. רק אדם אחד יכול להיות על הטרמפולינה.
5. מותר עד 5 נגיעות בכל צד של המגרש.
6. רק למי שעל הטרמפולינה מותר להעביר את הכדור לצד השני.
7. המשחק נגמר כאשר אחת הקבוצות מגיעה ל־25 נקודות.
8. אחרי כל נקודה השחקנים מבצעים חילוף, כדי שלכולם תינתן ההזדמנות להיות על הטרמפולינה.
9. אם הכדור נופל על הטרמפולינה בצד של היריב הקבוצה זוכה ב-3 נקודות.
אם הכדור נופל בכל מקום אחר במגרש אזי נפילה זו מזכה את הקבוצה היריבה בנקודה אחת.

## ניקוד

כדי להעביר את הכדור לצד השני צריך לבעוט או להכות את הכדור לצד השני של הרשת אם הכדור נופל אחרי שהשחקן נוגע בו הוא מקבל נקודה אחת, אם השחקן מכה את הכדור לאזור הטרמפולינה הוא מקבל שלוש נקודות, אם השחקן בועט את הכדור לצד השני של הרשת הוא גם מקבל שלוש נקודות, אבל אם בועטים לאזור הטרמפולינה מקבלים חמש נקודות.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **בוסה בול** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# לונלי פלאנט

לונלי פלאנט
Lonely Planet|  |
|  |
| מדריכי טיולים של ההוצאה על מדף ביריד הספרים של לונדון |
|
נתונים כלליים |
|
מייסדים |
טוני ווילר, מורין ווילר |
|
תקופת הפעילות |
1973–הווה (כ־53 שנים) |
|
חברת אם |
Red Ventures |
|
מדינה |
אוסטרליה, ארצות הברית  |
|
מיקום המטה |
פורט מיל, דרום קרוליינה, ארצות הברית |
|
ענפי תעשייה |
הוצאה לאור |
|
מוצרים עיקריים |
מדריכי טיולים |
|
עובדים |
400  |
|   |
|
www.lonelyplanet.com |
|   |

מורין וטוני ווילר, מייסדי ההוצאה
**לונלי פלאנט** (באנגלית: **Lonely Planet**) היא אחת מהוצאות הספרים הגדולות ביותר למדריכי טיולים בעולם. מדריכי ההוצאה היו הראשונים שפנו לקהל התרמילאים כקהל עיקרי. נכון ל-2009 ראו אור במסגרת ההוצאה 500 כותרים בשמונה שפות. שם החברה מקורו בשיבוש שורה מהשיר Space Captain מאת ג'ו קוקר וליאון ראסל. במקור שר קוקר Lovely Planet, אבל מייסד ההוצאה טוני ווילר חשב שנאמר Lonely Planet והצירוף קסם לו.

בשנת 2007 רכשה חברת BBC Worldwide 75% מההוצאה תמורת 88.1 מיליון ליש"ט, ושאר האחזקות נותרו בבעלות המייסדים, מורין וטוני ווילר. בשנת 2011 רכשה החברה את יתר האחזקות מהמייסדים, תמורת 42.17 מיליון ליש"ט בשנת 2013 נמכרה ההוצאה לחברת "NC2 מדיה" שבבעלות איש העסקים האמריקאי ברד קלי תמורת 77.3 מיליון דולר. בדצמבר 2020 "NC2 Media" מכרה את ההוצאה לחברת המדיה "Red Ventures".

בישראל מתפרסמים מדריכי לונלי פלאנט בתרגום לעברית בהוצאת שטיינהרט-שרב (המוכרת במותג "העולם") מאז שנת 1991.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לונלי פלאנט** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של לונלי פלאנט (באנגלית)

* לונלי פלאנט, ברשת החברתית פייסבוק
* לונלי פלאנט, ברשת החברתית X (טוויטר)
* משה גלעד, כל העולם לרגליו: ריאיון עם מייסד הוצאת "לונלי פלנט", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2011
* אוליבר ת'רינג, סדרת ספרי 'לונלי פלנט' בסכנת סגירה, באתר nrg‏, 30 ביולי 2013
* משה גלעד, האם "לונלי פלנט" תשרוד את המהפכה הדיגיטלית, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2013
* יעל קישון, מלונלי פלנט ועד מדריך שיחור: איך שורדים ספרי הטיולים בעידן הדיגיטלי?, באתר מאקו, 19 בנובמבר 2013
* משה גלעד, מדריכי "לונלי פלאנט" מאבדים רלוונטיות, אז למה המחבר המיתולוגי אופטימי מתמיד?, באתר הארץ, 21 באפריל 2020

## הערות שוליים
# קולנוע ערבי

אולפני מיסר, האולפן הלאומי הראשון מסוגו בעולם הערבי, הוקם ב-1935.
**הקולנוע הערבי** (בערבית: **السينما العربية**, תעתיק: אל-סינמא אל-ערביה) מתייחס לתעשיית הקולנוע של ארצות ערב. רוב ההפקות מגיעות מהקולנוע המצרי.

ההקרנה הראשונה של סרט קולנוע במצרים התקיימה באלכסנדריה ב-1896 על ידי צמד הצרפתים האחים לומייר. תעשיית הקולנוע המצרית התפתחה מסרטים אילמים לסרטים מדברים, כאשר סרטים מוזיקליים היוו את עיקר ההפקות בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20.

בין הסרטים הראשונים שהופקו בעולם הערבי נמנים הסרט המצרי "ברסום מחפש עבודה" משנת 1923, ו"לילה" שהוקרן במצרים ב-1927, הסרט הראשון עם בעל תסריט ודיבור בערבית היה בני האצילים, שהופק גם הוא במצרים ב-1932.

אולפני מיסר שהוקמו ב-1935, היו האולפן הלאומי הראשון מסוגו בעולם הערבי. התקופה מסוף שנות ה-40 ועד שנות ה-60 כונתה "תור הזהב של הקולנוע הערבי", כאשר שחקנים ערבים מרחבי המזרח התיכון זכו לתהילה בקהיר.

בתקופה זו בלטו שחקנים כמו הינד רוסתום, מחמוד אל-מליגי, אנוור וגדי, פיירוז וסועד חוסני. בשנות ה-50, תעשיית הקולנוע המצרית הייתה השלישית בגודלה בעולם. ב-1976 הוקם פסטיבל הקולנוע הבינלאומי של קהיר, שהיה פסטיבל הקולנוע הראשון שהתקיים בעולם הערבי.

בזכות הצלחת התיאטרון המצרי בשנות ה-20 במאה ה-20, הן בקומדיה והן במלודרמה, התפתח מעבר לקולנוע, כאשר שני ז'אנרים אלה הובילו את הדרך. דמויות בולטות מעולם המלודרמה, כמו יוסף והבי, אחמד עלם ואמינה ריזק, עברו מתיאטרון לקולנוע, וכך גם כוכבי קומדיה כמו נגיב אל-ריחאני, פאוזי אל-גזאירלי ועלי אל-כסאר.

מצרים תרמה גם לז'אנר סרטי הפעולה עם שחקנים כמו יוסף מנסור, שהתפרסם בשנות ה-90 בזכות סרטי אמנויות הלחימה שלו.

האחים האחים פרנקל היהודים-מצרים – הרשל, שלמה ודוד – נחשבים לחלוצי אמנות האנימציה במצרים ובעולם הערבי. בהשראת קריקטורות אמריקאיות מוקדמות וקומדיות אילמות, הם הוציאו לאור את סרט האנימציה הראשון שלהם ב-1936, מאפיש פאידה. סדרת האנימציה הראשונה בשפה הערבית הייתה מישגיאס סוואח (1979), שהופקה במצרים, בעוד הסרט הארוך הראשון באנימציה ערבית היה האביר והנסיכה, שהופק אף הוא במצרים ב-2019.

הדרמה טלוויזיונית הראשונה בעולם הערבי, "הארב מן אל-אייאם", שודרה ממצרים ב-1962 במהלך רמדאן. בתקופה המכונה עידן הקולנוע הערבי החדש, מאמצע שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-70, השפעת הריאליזם האיטלקי והתגובה למהפכות פוליטיות יצרו גוף של סרטים ערביים עצמאיים שכללו עקבות של מלודרמה ערבית. ב-1972, הסרט הדרמטי הכווייתי בס יא בהאר הפך לסרט העלילתי הראשון במפרץ, ונחשב לאחד הסרטים החשובים ביותר בקולנוע הערבי.

הדומיננטיות של מצרים בקולנוע הערבי מיוחסת להתפתחות האמנויות הדרמטיות, לעושר של אולפנים, לבמאים מנוסים, טכנאים, כוכבי קולנוע, זמרים ורקדניות בטן.

מאז העשור השני של המאה ה-21 "גל חדש" של קולנוע ערבי כלל סרטים שבוחנים קשרים עם קולנוע ז'אנרי – כולל פנטזיה, מדע בדיוני ואימה. מאז האביב הערבי, סרטים ערביים הפכו גם ליותר פוליטיים. בתקופה שתוארה כ"עידן חדש ותוסס" של הקולנוע הערבי, שנות ה-2020 ראו צמיחה בתעשיית הקולנוע הסעודית, עם יציבות מסוימת במצרים, תוניסיה ומרוקו. ב-2023, הסרט המצרי התלת-ממדי אימה יום 13, הפך לסרט התלת-ממדי הערבי הראשון. באותה שנה, הסרט הסעודי אימה, הצ'לו, הפך לסרט האימה הבינלאומי הערבי הראשון. באותה שנה, סוכר, שהופק על ידי חברת ההפקה הסעודית קבוצת MBC, נחשב לסרט המוזיקלי הראשון בעולם הערבי בקאנון המערבי. כיום, רשת בתי הקולנוע הגדולה ביותר במזרח התיכון היא ווקס, בבעלות חברת מג'יד אל פוטאים שבסיסה באיחוד האמירויות.

## הערות שוליים
# דימפל קפדיה

דימפל קפדיה
Dimple Kapadia|  |
|
לידה |
8 ביוני 1957 (בת 69) מומבאי, הודו  |
|
מדינה |
הודו  |
|
תקופת פעילות |
מ-1973  |
|
השקפה דתית |
הינדואיזם  |
|
בן זוג | Rajesh Khanna (1973–2012 (כ־39 שנים))  |
|
ילדים | Rinke Khanna, טווינקל קהאנה  |
|
פרסים והוקרה | * פרס פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר (1974)
* פרס המבקרים של פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר (1993)
* פרס פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר (1986)
* פרס הקולנוע הלאומי לשחקנית הטובה ביותר (1993)
 |
|   |

**דימפל קפדיה** (באנגלית: **Dimple Kapadia**, נולדה ב -8 ביוני 1957) היא שחקנית הודית המופיעה בעיקר בסרטי בוליווד.

## ביוגרפיה

היא נולדה וגדלה במומבאי למשפחה עשירה, היא שאפה להפוך לשחקנית מגיל צעיר וקיבלה את ההזדמנות הראשונה שלה באמצעות מאמצי אביה להכניס אותה לתעשיית הקולנוע.

## קריירה

היא התגלתה בגיל 14 על ידי השחקן ויוצר הסרטים ראג' קאפור, שליהק אותה בתפקיד הראשי של רומניית העשרה שלו "בובי" (1973), שנחשב להצלחה מסחרית גדולה וזכה להכרה ציבורית רחבה.

זמן קצר לפני יציאת הסרט בשנת 1973, נישאה לשחקן ראג'ש ח'אנה והפסיקה לשחק.

קפדיה חזרה לתעשיית הקולנוע בשנת 1984, שנתיים לאחר פרידתה מח'אנה. סרט הקאמבק שלה סאגר, שיצא שנה לאחר מכן, החיה את הקריירה שלה. קמפדיה זכה עבור שני סרטיה בפרסי פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר.

בשנת 2023 שיחקה בסרט "Pathaan*"* לצד כוכבי הקולנוע ההודי סלמאן ח'אן ושאה-רוח' ח'אן. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "Tu Jhoothi Main Makkaar" לצדה של שראדה קאפור.

בשנת 2024 שיחקה בקומדיה הרומנטית "*Teri Baaton Mein Aisa Uljha Jiya*" לצדה של קריטי סנון. באותה שנה שיחקה לצדה של קאריסמה קאפור בסרט המותחן של נטפליקס, "מזל טוב, רצח" (אנ') בבימויו של הומי אדג'אניה (אנ').

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **דימפל קפדיה** בוויקישיתוף

* דימפל קפדיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דימפל קפדיה, באתר AllMovie (באנגלית)
* דימפל קפדיה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

## הערות שוליים
# כך במקור

"**כך**" או "**כך במקור**" (בלטינית: **sic** או בגרסה המלאה: sic erat scriptum – כך נכתב) הוא ביטוי מקובל אשר מוכנס לאחר מילה או קטע שצוטטו ומציין כי החומר שצוטט הועתק או תורגם בדיוק כפי שנמצא בטקסט המקור, עם כל איות או פיסוק שגויים, עתיקים או שאינם סטנדרטיים בדרך אחרת. ניתן להוסיף אותו גם לאחר קביעה מפתיעה, נימוק לקוי או כל עניין אחר שעלול להתפרש כשגיאת תמלול. הביטוי העברי מקביל לביטוי הלטיני **sic** שמשמעותו "כך נכתב" ונמצא בשימוש בהרבה שפות לטיניות כיום.

מטרתו העיקרית היא ליידע את הקורא כי כל שגיאה או שגיאה לכאורה בחומר המצוטט אינם נובעים משגיאות במהלך התמלול או העריכה, אלא מועתקים בכוונה, בדיוק כפי שהם מופיעים בטקסט המקור. בדרך כלל כותבים אותו בסוגריים מרובעים כדי לציין שהוא אינו חלק מהעניין שצוטט. תבניתו של הביטוי אינה קשיחה ולעיתים קרובות ניתן למצוא וריאציות של הביטוי כגון "השגיאה במקור" או "כך במקור".

לעיתים משתמשים בביטוי זה בלעג, כדי להפנות את תשומת לב הקוראים לטעויות הכתיב המקוריות או להיגיון השגוי, או על מנת להפגין הסתייגות כללית או אי הסכמה עם הנאמר.

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סטיבן ליקוק

סטיבן ליקוק
Stephen Leacock|  |
|
לידה |
30 בדצמבר 1869 המפשייר, הממלכה המאוחדת  |
|
פטירה |
28 במרץ 1944 (בגיל 74) טורונטו, קנדה  |
|
שם לידה | Stephen Butler Leacock  |
|
מדינה |
קנדה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד  |
|
סוגה |
ספרות הומוריסטית  |
|
שפות היצירה |
אנגלית  |
|
השכלה | * אוניברסיטת טורונטו
* מכללת קנדה העילית
* אוניברסיטת שיקגו
* המכון הקולגיאלי של מחוז סטרתוריי
 |
|
פרסים והוקרה | * עמית החברה המלכותית של קנדה
* מדלית לורן פירס (1937)
* פרס המושל הכללי של קנדה לכתיבה לא בדיונית בשפה האנגלית (1937)
* אישיות בעלת חשיבות היסטורית-לאומית
 |
|   |

**סטיבן ליקוק** (באנגלית: **Stephen Leacock**; ‏30 בדצמבר 1869 - 28 במרץ 1944) היה סופר הומוריסטן קנדי, ממוצא אנגלי, ביוגרף וכלכלן.

## קורות חיים

ליקוק נולד באנגליה. ב-1876. בעודו ילד, היגרה המשפחה לקנדה, למדינת מניטובה. בשנת 1882 הוא החל את לימודיו בקולג' יוקרתי בטורונטו והיה סטודנט מבריק. הוא שב לחווה במניטובה, אך עזב אותה עם אחיו הגדולים, בשל שתיינותו הגוברת של אבי המשפחה, שנטש אותם בשנת 1887.

בשנת 1887 החל ליקוק את לימודיו באוניברסיטת טורונטו, מדינת אונטריו. הוא הצטיין בלימודיו ואף החל בכתיבתו ההומוריסטית שהקנתה לו שם של מי שמיועד לגדולות. ליקוק החל ללמד באוניברסיטת שיקגו בד בבד עם משרת הוראה שהחל בה באוניברסיטת מקגיל בקנדה. והחל משנת 1894 פרסם דברי הומור בעיתונים שונים בקנדה.

בשנת 1910 פרסם את ספר ההומורסקות הראשון שלו, והוכר מיד כאחד מגדולי ההומוריסטנים בלשון האנגלית. משנה זו ואילך שילב בחייו עבודה והוראה באקדמיה, עם כתיבת הומורסקות. הוא היה גם קריין מצטיין של יצירותיו, וערך נשפי קריאה רבים. בחייו הפרטיים ידע כמה אובדנים מכאיבים, אך בחייו הציבוריים זכה להצלחה ולפרסום לפרסים ולכיבודים.

בשנות מלחמת העולם השנייה שהה באנגליה, וקרא מיצירות ההומור המפורסמות שלו באוזני תושבי לונדון ששהו במקלטים הציבוריים, בעת מתקפת הבליץ הנאצית על לונדון. הומורסקות רבות שלו תורגמו ללשונות שונות, ובהן גם לעברית. הן יצאו בספרים והוקראו רבות ברשתות הרדיו במדינות שונות.

בשנת 1944 נפטר ליקוק בטורונטו.

אגודת מעריציו הקנדית מחלקת פרס ומדליית כבוד על שמו בכל שנה, ליצירות הומור מצטיינות. יצירותיו נלמדות בגדר לימוד חובה בקנדה ואתרים רבים הוקמו לכבודו. ליקוק חיבר באנגלית עשרות כרכים של הומורסקות, ביוגרפיות וספרי כלכלה. הוא אף החל בכתיבת האוטוביוגרפיה הגדולה של עצמו, אך לא זכה לסיימה.

## ספריו שראו אור בעברית

* **תחי אמא!**, הומורסקות מאת סטיפן ליקוק, מאנגלית - י’ צבי, תל אביב, 1940.
* **כתבי סטיפן ליקוק**, תל אביב, כרמי את נאור, 1955.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סטיבן ליקוק** בוויקישיתוף
* ערך על ליקוק באנציקלופדיה הקנדית
* סטיבן ליקוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי סטיבן ליקוק בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* סטיבן ליקוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* סטפן ליקוק (1869-1944), דף שער בספרייה הלאומית

* סטיבן ליקוק, ברשת החברתית Goodreads
* סטיבן ליקוק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סטיבן ליקוק, באתר Discogs (באנגלית)
# קריוקי

**קריוקי** (ביפנית: ‏カラオケ‏Ⓘ‏, הגייה: קָרָאוֹקֶה, משמעות מילולית: "תזמורת ריקה") היא סוג של פעילות פנאי שמקורה ביפן, בה זמרים חובבים שרים בפני קהל בליווי פלייבק כאשר מילות השיר מוצגות על גבי מסך. כיום הקריוקי נפוץ בכל רחבי העולם.

הקריוקי נעשה באמצעות מיקרופון, בליווי פלייבק והקרנת מילות השיר, כאשר תזמון המילים מסומן באופן ויזואלי (למשל, בצבע משתנה או בכדורים ש"מקפצים" מעל המילים). כך, יכול המבצע לשיר גם אם הוא אינו מכיר היטב את המילים ואת תזמונן.

קריוקי נפוץ במועדוני קריוקי ובאירועים חברתיים שונים. ישנם זמרים שהחלו את דרכם המקצועית כששרו להנאתם במועדון קריוקי ו"צייד כישרונות" גילה אותם[דרוש מקור]. נכתבו תוכנות חופשיות להורדה לביצוע שירי קריוקי (דוגמת KaraFun).

## קריוקי בישראל

בישראל ישנם מפעילי קריוקי המקיימים ערבים במועדונים, בבתים ובאירועים משפחתיים כגון בר מצווה ימי הולדת ואף בחתונות. במגזר העסקי בישראל נהוגים ערבי גיבוש לעובדים במהלכם נעשה שימוש במכונות קריוקי כאמצעי גיבוש.

בנוסף, מתקיימים "ערבי קריוקי" כבילוי פרטי בבתים ובמרפסות, לעיתים בפינת זולה במרפסת תוך ליווי השירה בכיבוד קל ואמצעי עישון למיניהם. ערבים אלו מתאפשרים כיום לאור שכיחותם של אמצעי בידור פרטיים במחירים זולים. ערב קריוקי שמתאפיין בסגנון ים־תיכוני נקרא גם "חפלה", אם כי חפלות שהתרחשו בתקופות בה טרם הומצא הקריוקי, אינן נחשבות כערבי קריוקי.

## ראו גם

* שירה בציבור

## קישורים חיצוניים

* יובל פלוטקין, רגע לפני המלחמה, מצאתי מפלט מושלם מזוועות העולם. חזרתי אליו אחרי שפרצה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2023
* קריוקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.