# דיילי אקספרס

דיילי אקספרס
Daily Express| לוגו העיתוןלוגו העיתון |
|  |
|
מדינה |
הממלכה המאוחדת |
|
מערכת | Daily Express Building, London  |
|
פורמט |
פורמט טבלואיד |
|
תקופת הפעילות |
1900–הווה (כ־126 שנים) |
|
תוכן |
|
שפה |
אנגלית |
|
ISSN |
0307-0174 |
|
בעלי תפקידים |
|
מו"ל | Northern & Shell  |
|
מייסד | Sir Arthur Pearson, 1st Baronet  |
|
בעלים |
ריצ'ארד דזמונד  |
|
שידור והפצה |
|
תדירות |
יומית |
|
תפוצה |
168,481 (נכון ל־2023)  |
|
www.express.co.uk |
|   |

**דיילי אקספרס** (באנגלית: **Daily Express**) הוא עיתון בריטי יומי שמודפס בפורמט טבלואיד. הוא נחשב לעיתון שמרני, ימני קיצוני. בסוף שנת 2019 עמדה התפוצה שלו על כ-300,000 עותקים. לעיתון יש גם מהדרות יום ראשון בשם "סנדיי אקספרס".

## היסטוריה

"דיילי אקספרס" יצא לאור לראשונה ב-1900. הוא היה אחד העיתונים הראשונים שהקדישו מקום לרכילות, ספורט ומדורים מיוחדים לנשים. כמו כן היה העיתון הבריטי הראשון שהכיל תשבץ. בשנת 1916 רכש את העיתון מקס אייקן (Max Aitken), שהיה איש עסקים, פוליטיקאי ואיל תקשורת רב השפעה במחצית הראשונה של המאה ה-20. לימים קיבל את התואר לורד ביברברוק (Lord Beaverbrook). אייקן היה אנטישמי ומבקר חריף של הציונות, במיוחד בתקופת המנדט, וקרא לבריטניה לוותר על ארץ-ישראל.

החל משנות ה-30 זכה העיתון היה לעיתון בעל התפוצה גבוהה ביותר בבריטניה, בין השאר בזכות העורך ארתור כריסטיאנסן (Arthur Christiansen) ששימש בתפקיד בין 1933 ל-1957.

בשנות ה-60 חלה ירידה בהיקף המכירות. בשנת 1977 עבר "דיילי אקספרס" מפורמט ברואדשיט לפורמט טבלואיד.

ל"דיילי אקספרס" יריבות ותיקה עם ה"דיילי מייל" על שוק העיתונים היומיים בבריטניה הפונים להקל קוראים שמרנים. בשנות ה-80 מכר כל אחד מהם כשני מיליון עותקים. מאז חלה ירידה בהיקף המכירות של "דיילי אקספרס", בעוד "דיילי מייל" הגדיל את כמות העותקים לכ-2.2 מיליון (נכון ל-2008).

בשנת 2000 רכש את העיתון איש העסקים ריצ'רד דזמונד (Richard Desmond), שעשה את הונו בעסקי פורנוגרפיה. בשנת 2005 ניסה להיכנס לשוק עיתוני החינם בלונדון, באמצעות הפקת עיתון חדש בשם "לונדון מייל" אך הפרויקט לא עמד בתחרות ובוטל.

בשנת 2018 מכר דזמונד את העיתונים "דיילי אקספרס" ו"דיילי סטאר", וכן את מגזין הרכילות "!OK" לבעלי העיתון "דיילי מירור", המו"לית טריניטי מירור.

## חשיפת הפעילות של ישראל לפיתוח פצצת אטום

ב-17 בדצמבר 1960 פרסם העיתון ידיעה על כך שמדינת ישראל מפתחת פצצת אטום. למרות שהעניין פורסם כבר בעיתונים אחרים, הפעם דובר שגרירות ישראל בלונדון הכחיש את הידיעה. הפרסום וההכחשה הישראלית פרסמו בישראל ובעולם, והדבר הביא לתגובת שרשרת. עיתונים אחרים בעולם החלו גם לפרסם תחקירים בנושא. ב-19 בדצמבר חשף העיתון וושינגטון פוסט, שהוועדה המשותפת של שני בתי הקונגרס ערכה דיון בנושא הידיעות על הפעילות הגרעינית של מדינת ישראל, ב-8 בדצמבר, ושהכור שישראל בנתה יאפשר לה לפתח פצצת אטום בתוך 5 שנים. עיתון בגרמניה חשף שגם מבצע סיני תוכנן מראש על פי הסכם צרפתי-ישראלי. גם ידיעה על כך שארצות הברית גילתה שישראל בונה כור ליד דימונה נחשפה. הפרסום הנרחב אילץ את ראש הממשלה דוד בן-גוריון לתת התייחסות פומבית ראשונה לעניין זה, שבה אמר שהכור "מיועד לצורכי שלום בלבד".

העיתונאי שפרסם את הידיעה צ'פמן פינצ'ר היה מקורב למודיעין הבריטי והיה בעל קשרים בסוכנות הביון הבריטית. בשנת 2005 טען הגרדיאן כי הידיעה נשתלה על ידי פינצ'ר בכוונה (כחלק מחשיפה שעודפי מים כבדים שרכשה בריטניה מנורווגיה נמכרו לישראל ונשלחו לדימונה באותן השנים). השבועון העולם הזה, בגיליון שפרסם ב-28 בדצמבר 1960 והוקדש כולו לשמועות על פצצת האטום של ישראל, טען כי שמעון פרס אחראי להדלפה במטרה להסיט את דעת הקהל מפרשת לבון.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **דיילי אקספרס** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של דיילי אקספרס (באנגלית)

* דיילי אקספרס, ברשת החברתית X (טוויטר)
* דיילי אקספרס, באתר רדיט
* דיילי אקספרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים