Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# אווירונאוטיקה

**אווירונאוטיקה** הוא המדע העוסק בהיבטים המתמטיים והמכניים של טיסה, ובפרט בכלי טיס כגון מטוסים, מסוקים ומערכות מוטסות כגון רקטות, טילים ולוויינים.

תחום משמעותי ב**אווירונאוטיקה** הוא תחום האווירודינמיקה ופעמים רבות מתבלבלים ביניהם. בעוד ש**אווירונאוטיקה** עוסקת בכלל התחומים הקשורים לטיסה ומערכות מוטסות תחום האווירודינמיקה נוגע באינטראקציה שבין האוויר לגופים הנעים בתוכו.

הנדסת אווירונאוטיקה עוסקת בפיתוח, תכנון ובקרה של כלי טיס ומערכות מוטסות וכיום נהוג לצמד אותה לתחום החלל. בישראל הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון היא המקום היחיד שבו ניתן ללמוד תחום הנדסה זה, אך ניתן ללמוד תתי נושאים שונים של הנדסת אווירונאוטיקה וחלל תחת הנדסת מכונות גם במוסדות אקדמיים אחרים.

## ענפים

נהוג לחלק את תחום ה**אווירונאוטיקה** לשני ענפים עיקריים:

* תעופה – ענף העוסק בכלי טיס מסוג מטוסים, כדורים פורחים וספינות אוויר.
* טילאות – ענף העוסק בכלי הטיס המונעים באמצעות מנוע רקטי.

## ראו גם

* הנדסת אווירונאוטיקה
* אווירודינמיקה
* שכבת גבול
* תרמודינמיקה
* הזדקרות

**ארגונים: הפדרציה הבין-לאומית לאווירונאוטיקה
* הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון
* נאס"א

## קישורים חיצוניים

* אווירונאוטיקה, דף שער בספרייה הלאומית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# המעבר הצפון-מזרחי

המסלול הצפוני (בכחול), והמסלול האלטרנטיבי הדרומי דרך תעלת סואץ (באדום)
מפת האזור הארקטי שמראה את "הנתיב הימי הצפוני" (Се́верный морско́й путь) בקונטקסט של "המעבר הצפון-מזרחי" ו"המעבר הצפון-מערבי". "הנתיב הימי הצפוני", על-פי הגדרה מצומצמת יותר, הוא למעשה חלק מהמעבר הצפון-מזרחי.
**המעבר הצפון-מזרחי** הוא מסלול ימי המקשר בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט בנתיב צפוני, ועובר במרבית דרכו במימי אוקיינוס הקרח הצפוני. המסלול עובר לאורך החופים הארקטיים שבצפון רוסיה - מהים הלבן וים ברנץ במערב, דרך חופי צפון סיביר ולאורך החוף הרוסי של ים קארה, עד מצר ברינג והמזרח הרחוק. הנתיב בחלקו פנוי מקרח רק חודשיים בשנה. החלק הרוסי (או האסיאתי) של המסלול, מזרחית לנוביה זמליה, בין ים ברנץ לאוקיינוס השקט, נמצא כולו בתחומי מי האזור הכלכלי הבלעדי של רוסיה, ונקרא **הנתיב הימי הצפוני** (ברוסית: **Се́верный морско́й путь** - "סברניי מורסקוי פוט").

## היסטוריה

השימוש במסלול החל במאה ה-11, כשעברו באזור פומורים, שהיו מתיישבים רוסים באזור הים הלבן. ב-1525 הציע דיפלומט רוסי, גרסימוב, לבחון את האפשרות לפתח מסלול ימי מסוג זה על מנת לפתח את קשרי המסחר של רוסיה. במאה ה-17 היה כבר מסלול מארכנגלסק לאורך נהר היניסיי ועד למנגזיה.

הראשון שעבר במעבר לכל אורכו בדרך הים היה הברון אדולף אריק נורדנשלד. בין השנים 1878–1879 פיקד על משלחת וגה, כשהפליג על גבי ספינת הקיטור וגה וגילה את המעבר הצפון-מזרחי. הספינה יצאה לדרכה ב-21 ביולי 1878 מנמל טרומסה שבנורווגיה מזרחה דרך המעבר הצפוני באוקיינוס הקרח הצפוני מצפון לסיביר, לכיוון אלסקה. ב-19 באוגוסט 1878 הגיע לכף צ'ליוסקין בסיביר, שם הוא נתקע בשל הים הקפוא עד יולי 1879. ביולי 1879 הוא חידש את המסע, חצה את מצר ברינג, והמשיך דרך יוקוהמה ביפן, סינגפור, ציילון (סרי לנקה), תעלת סואץ, איטליה, מצר גיברלטר וחזרה לשוודיה. את המסע הוא סיים בקיץ 1879 בנמל סטוקהולם. בסיום המסע העניק לו המלך אוסקר השני תואר אצולה, ברון.

בשנת 1932 ספינה של משלחת רוסית הצליחה לעבור את המעבר במהלך רציף ללא חניית חורף. בשנת 1935 שימש המעבר לראשונה להפלגת ספינת מסחר ולהעברת סחורות. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש נתיב שיט זה על ידי ברית המועצות למעבר סחורות וספינות מלחמה ממזרח למערב. הגרמנים ניסו לשבש את פעולת הנתיב על ידי שליחת כוח ימי, אך ללא הצלחה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **המעבר הצפון-מזרחי** בוויקישיתוף
* המעבר הצפון-מזרחי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

\* Buixadé Farré, Albert; Stephenson, Scott R.; Chen, Linling; Czub, Michael; Dai, Ying; Demchev, Denis; Efimov, Yaroslav; Graczyk, Piotr; Grythe, Henrik; Keil, Kathrin; Kivekäs, Niku; Kumar, Naresh; Liu, Nengye; Matelenok, Igor; Myksvoll, Mari; O'Leary, Derek; Olsen, Julia; Pavithran .A.P., Sachin; Petersen, Edward; Raspotnik, Andreas; Ryzhov, Ivan; Solski, Jan; Suo, Lingling; Troein, Caroline; Valeeva, Vilena; van Rijckevorsel, Jaap; Wighting, Jonathan (16 באוקטובר 2014). "*Commercial Arctic shipping through the Northeast Passage: Routes, resources, governance, technology, and infrastructure*". *Polar Geography*. Taylor & Francis. **37** (4). doi:10.1080/1088937X.2014.965769. ארכיון (PDF) מ-5 בדצמבר 2015. `{{cite journal}}`:  (עזרה)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ברתולומאו רסטרלי

ברתולומאו רסטרלי
Bartolomeo Francesco Rastrelli|  |
|
לידה |
1700 פריז, ממלכת צרפת  |
|
פטירה |
29 באפריל 1771 (יוליאני) (בגיל 71 בערך) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית  |
|
מדינה |
האימפריה הרוסית  |
|
יצירות ידועות |
ארמון רונדלה, ארמון יקטרינה, ארמון סטרוגנוב, סנקט פטרבורג, מוסקבה, קתדרלת סמולני, ארמון וורונצוב, ארמון החורף, כנסיית אנדריי הקדוש, ארמון אניצ'קוב, צארסקויה סלו  |
|
תחום יצירה |
אדריכלות  |
|
זרם באמנות |
בארוק  |
|   |

**פרנצ'סקו ברתולומאו רסטרלי** (ברוסית: **Варфоломей Варфоломеевич Растрелли**; ‏1700 – 29 באפריל 1771), אדריכל רוסי ממוצא איטלקי, בין האדריכלים הבולטים בסגנון הבארוק ברוסיה של המחצית של המאה ה-18. בין יצירותיו, ארמון החורף והארמון הגדול בפטרהוף אשר בסנקט פטרסבורג.

## ביוגרפיה

רסטרלי הגיע לרוסיה בשנת 1716 עם אביו, גם הוא אדריכל. בתקופה בין 1725-1730 למד אדריכלות באירופה, כנראה באיטליה.
החל משנת 1730 ועד ל-1763 היה האדריכל המקורב לקיסריות ששלטו באותה תקופה. בתקופה זו בנה מספר ארמונות למשפחת רומנוב ולמקורביה.

עם עלייתה לשלטון של יקטרינה הגדולה, שהעדיפה את הסגנון הקלסי באדריכלות, הוא התרחק מהפרויקטים הגדולים ועבר לקורלנד במטרה לסיים את עיצוב הארמונות שבנה שם.

ארכיון של האדריכל נרכש על ידי אציל פולני והחל משנת 1932 נמצא בספרייה הלאומית של פולין.

## יצירותיו

מבנים שבנה ונשמרו עד היום:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| שם | תקופת הקמה | מיקום | תמונה |
| ארמון רונדלה | 1737-1740, 1764-1767 | ליד באוסקה, לטביה |  |
| ארמון ילגבה | 1738-1740, 1763-1772 | ילגבה, לטביה |  |
| הארמון הגדול בפטרהוף | 1747-1755 | פטרהוף, ליד סנקט פטרבורג |  |
| קפלה בארמון בפטרהוף | 1747-1751 | פטרהוף, ליד סנקט פטרבורג |  |
| כנסיית אנדריי הקדוש | 1748-1767 | קייב, אוקראינה |  |
| מנזר סמולני | 1748-1764 | סנקט פטרבורג |  |
| ארמון וורונצוב | 1749-1757 | סנקט פטרבורג |  |
| ארמון יקטרינה | 1752-1756 | צארסקויה סלו ליד סנקט פטרבורג |  |
| בניין קיץ ארמיטז' | 1749 | צארסקויה סלו ליד סנקט פטרבורג |  |
| ארמון מריה | 1752-1770 | קייב, אוקראינה |  |
| ארמון סטרוגנוב | 1753-1754 | סנקט פטרבורג, רוסיה |  |
| ארמון החורף | 1752-1762 | סנקט פטרבורג, רוסיה |  |
| מנזר נובו-ירוסלימסקי | 1656-1698 | העיירה איסטרה באזור מוסקבה |  |

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ברתולומאו רסטרלי** בוויקישיתוף
* ברתולומאו רסטרלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ביוגרפיה מפורטת (באיטלקית)
* ביוגרפיה (ברוסית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# רגל (יחידת מידה)

**רגל** היא יחידת מידה לאורך. בכל רגל 12 אינצ'ים ואורכה הוא 30.48 ס"מ (כל אינץ' הוא 2.54 ס"מ). שלוש רגליים הן יארד אחד. רגל (וכן אינץ' ויארד) אינה נכללת במערכת SI, שבה המטר הוא יחידת המידה לאורך.

## היסטוריה

לפי האמונה הרווחת, המידה העתיקה ביותר לרגל הייתה אורך כף רגלו של אדם.

הרגל הייתה יחידת מידה מקובלת לאורך כמעט בכל התרבויות. השימוש הידוע הראשון של מידת אורך זו היה בשומר כשמידותיו של פסלו של אחד מגודֶאָה (שליט) בלַגַש ניתנו ברגלים. נהוג לתארך את הפסל הזה לסביבות 2575 לפנה"ס.

יש הסבורים שמקור המידות הנמצאות בשימוש כיום הוא בהנרי הראשון, מלך אנגליה, שאורך כף רגלו היה 12 אינץ'.

בעבר היו מספר אורכים רב התואם למונח "רגל" שהיו בשימוש במקביל באזורים שונים, ואף היום, למרות ניסיונות התקינה, נותרו כמה מהם בשימוש. דוגמה ל"רגל לא תקנית" שיצאה משימוש היא הרגל הצרפתית השווה 32.52 ס"מ, לעומת 30.48 הס"מ אליהם שווה הרגל הנפוצה. האורך המקובל כיום ברוב הארצות, הוא זה שמקורו באנגליה והוא בשימוש בעיקר בבריטניה וארצות הברית. המכון הגאודטי האמריקאי משתמש בהגדרה שונה במקצת, שלפיה רגל היא 30.480061 ס"מ.
בארצות הברית הוחלט לאחד את ההגדרות ליחידת המידה רגל עד שנת 2022.

## ראו גם

* שאקו (מידת אורך)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **רגל** בוויקישיתוף
* רגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים
# קתלין מקיין-גודפרי

קתלין מקיין-גודפרי
Kathleen McKane|  |
|
לידה |
7 במאי 1896 בייזווטר, הממלכה המאוחדת  |
|
פטירה |
19 ביוני 1992 (בגיל 96) לונדון, הממלכה המאוחדת  |
|
שם לידה | Kathleen McKane  |
|
מדינה | הממלכה המאוחדת |
|
מקום מגורים | 55 York Avenue  |
|
כינוי | Kitty  |
|
השכלה | * בית הספר לבנות "סנט פול"
* St Leonards School
 |
|
תקופת פעילות |
מ-1904 |
|
בן זוג | Leslie Godfree (מ-8 בינואר 1920)  |
|
פרסים והוקרה |
היכל התהילה הבין-לאומי של הטניס (1978)  |
|
יחידים |
|
דירוג שיא |
2 (1923,1924,1926) |
|
שיאי גראנד סלאם |
| **זכיות** 2 ביחידות, 2 בזוגות נשים, 3 בזוגות מעורבים |
|
אליפות צרפת הפתוחה | **גמר** (1923,1925) |
|
וימבלדון | **זכייה** (1924, 1926) |
|
אליפות ארצות הברית הפתוחה | **גמר** (1925) |
|

|  |
| --- |
| **מאזן מדליות** |
|  |
| המשחקים האולימפיים |
| זהב | אולימפיאדת אנטוורפן | טניס-זוגות |
| כסף | אולימפיאדת אנטוורפן | זוגות מעורבים |
| כסף | אולימפיאדת פריז | זוגות מעורבים |
| ארד | אולימפיאדת אנטוורפן | נשים |
| ארד | אולימפיאדת פריז | נשים |

 |
|   |

**קלתין מקיין-גודפרי** (באנגלית: **Kathleen McKane Godfree**; ‏ 7 במאי 1896 – 19 ביוני 1992) הייתה טניסאית בריטית. היא זכתה במקום ראשון באליפות וימבלדון פעמיים וזכתה ב-5 מדליות אולימפיות לרבות מדליית זהב.

בנוסף לקריירה בטניס היא הייתה שחקנית בדמינטון מצטיינת, מספר פעמים זכתה בתואר אלופת אנגליה.

## ביוגרפיה

קתלין מקיין נולדה בבייזווטר בשנת 1896.

בשנת 1920 היא הייתה חלק של משלחת לאולימפיאדת אנטוורפן וזכתה בה במדליית זהב (זוגות נשים), כסף (זוגות מעורבים) וארד (נשים).

בשנת 1921 מקיין דורגה במקום ה-10 בדירוג נשים.

בשנת 1922 היא שיחקה לצד אחותה בתחרות זוגות נשים בווימבלדון. בשנת 1923 היא הפסידה בגמר תחרות נשים לסוזן לנגלן. היא זכתה בתואר בשנים 1924 ו-1926. בתחרויות זוגות נשים ביחד עם אחותה היא הפסידה בגמר תחרות הנשים. היא הגיעה לגמר בשנים 1924 ו-1926 אך לא זכתה בתואר. בתחרות זוגות מעורבים מקיין זכתה 3 פעמים, מהם פעמיים לצד בעלה לסלי גודפרי.

בשנת 1925 טניסאים זרים קיבלו לראשונה אפשרות להשתתף באליפות צרפת הפתוחה בטניס. בתחרות נשים מקיין-גודפרי הגיעה לגמר והפסידה לסוזן לנגלן. בתחרות זוגות נשים היא שיחקה בגמר פעמיים (1925 ו-1926) אך לא זכתה בתואר.

באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס של שנת 1925 מקיין-גודפרי הגיעה למשחק הגמר אך הפסידה. בתחרויות לזוגות נשים היא זכתה פעמיים (1923 ו-1927). בתחרויות זוגות מעורבים היא הפסידה בגמר בשנים 1923 וניצחה בשנת 1925.

קתלין מקיין-גודפרי השתתפה באליפות אוסטרליה הפתוחה בשנים 1922–1934 אך ללא הצלחה יתרה.

באולימפיאדת 1924 היא זכתה במדליית כסף בתחרות זוגות מעורבים ומדליית ארד בתחרות נשים.

קתלין מקיין-גודפרי נפטרה בשנת 1992 בלונדון.

## הישגים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שנה** | **יריבה בגמר** | **תוצאה** |
| אליפות וימבלדון 1923 | צרפת סוזן לנגלן | 2–6, 2–6 |
| אליפות וימבלדון 1924 | ארצות הברית הלן וילס | 4–6, 6–4, 6-4 |
| אליפות צרפת הפתוחה 1925 | צרפת סוזן לנגלן | 1–6, 2–6 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1925 | ארצות הברית הלן וילס | 6–3, 0–6 |
| אליפות וימבלדון 1926 | ספרד לילי דה אלברס | 6–2, 4–6, 6-3 |

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **קתלין מקיין-גודפרי** בוויקישיתוף

* קתלין מקיין-גודפרי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* קתלין מקיין-גודפרי, באתר olympedia.org

* קתלין מקיין-גודפרי, באתר ה-ITF

* קתלין מקיין-גודפרי, באתר היכל התהילה של הטניס
* קתלין מקיין-גודפרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# אנבל מדינה גאריגס

אנבל מדינה גאריגס|  |
| אנבל מדינה גאריגס באליפות אוסטרליה הפתוחה, 2007 |
|
לידה |
31 ביולי 1982 (בת 43) ולנסיה, ספרד |
|
שם לידה | Ana Isabel Medina Garrigues  |
|
מדינה | ספרד ספרד |
|
מקום מגורים |
ולנסיה, ספרד |
|
גובה |
1.69 מטר |
|
יד חובטת |
ימין |
|
תקופת פעילות |
1998 – אוגוסט 2018 (כ־20 שנה)  |
|
סה"כ פרסים שצברה |
5,956,607 דולר אמריקאי  |
|
יחידים |
|
מאזן קריירה |
478–351  |
|
דירוג שיא |
16 (4 במאי 2009) |
|
זכיות בטורנירים |
16 (10 WTA ו-6 ITF) |
|
זוגות |
|
מאזן קריירה |
447–295  |
|
דירוג שיא |
3 (10 בנובמבר 2008) |
|
זכיות בטורנירים |
20 (17 WTA ו-3 ITF) |
|
שיאי גראנד סלאם |
| **זכיות** 0 |
|
אליפות אוסטרליה הפתוחה | **סיבוב רביעי** (2002, 2009) |
|
אליפות צרפת הפתוחה | **סיבוב רביעי** (2007) |
|
וימבלדון |
סיבוב שלישי (2006, 2008, 2009) |
|
אליפות ארצות הברית הפתוחה |
סיבוב שלישי (2005, 2007) |
|   |

**אנבל איסבל מדינה גאריגס** (ספרדית : **Anabel Isabel Medina Garrigues**; נולדה ב-31 ביולי 1982) היא שחקנית טניס מקצוענית מספרד. דורגה בשיאה במקום 16 בעולם וכיום (ינואר 2012) מדורגת במקום 24 בדירוג ה-WTA.

מדינה גאריגס זכתה עד היום ב-16 תוארי יחידות (10 WTA ו-6 ITF) וב-20 תוארי זוגות (17 WTA ו-3 ITF).

מדינה גאריגס שיחקה בנבחרת ספרד בין השנים 2003 ו-2011. מאזנה עומד על 14 ניצחונות (10 במשחקי יחידות ו-4 במשחקי זוגות) ו-13 הפסדים (12 במשחקי יחידות ו-1 במשחקי זוגות).

## קישורים חיצוניים

* אנבל מדינה גאריגס, ברשת החברתית X (טוויטר)
* אנבל מדינה גאריגס, ברשת החברתית אינסטגרם
* אנבל מדינה גאריגס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אנבל מדינה גאריגס, באתר olympedia.org
* אנבל מדינה גאריגס, באתר ה-WTA
* אנבל מדינה גאריגס, באתר ה-ITF
* אנבל מדינה גאריגס, באתר גביע בילי ג'ין קינג

 ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סגן הקנצלר (גרמניה)

סגן קנצלר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
Stellvertreter des Bundeskanzlers|  |
|  |
|
איוש נוכחי |
לארס קלינגבייל |
|
תאריך כניסה לתפקיד |
6 במאי 2025 |
|
דרכי מינוי |
מינוי קנצלר גרמניה |
|
תחום שיפוט | גרמניה גרמניה |
|
מעון | ברלין קומפלקס הקנצלרייה, ברלין |
|
מושב המשרה | ברלין קומפלקס הקנצלרייה, ברלין |
|
משך כהונה קצוב |
בבחירת הקנצלר |
|
ייסוד המשרה |
1949 |
|
איוש ראשון |
פרנץ בליכר |
|   |

**סגן הקנצלר של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה**, או בקיצור: **סגן קנצלר גרמניה** (בגרמנית: **Vizekanzler der Bundesrepublik Deutschland**), הוא השני בדירוג חברי הקבינט של גרמניה ומשמש גם כשר האוצר הפדרלי. על פי החוקה, מקובל שהתואר ניתן לשר הגדול שמספק השותף הקואליציוני (הקטן יותר).

בפוליטיקה היומיומית, להיות סגן קנצלר זה יותר תואר כבוד. סגן הקנצלר רשאי לעמוד בראש ישיבות הממשלה כאשר הקנצלר נמצא בחו"ל. תפקידו של סגן הקנצלר הוא להשתמש בסמכויות החוקתיות הספציפיות של הקנצלר במקרה שהקנצלר אינו מסוגל למלא את תפקידו. תחליפים מסוג זה מעולם לא נעשה בהם שימוש בהיסטוריה של גרמניה.

סגן קנצלר גרמניה הנוכחי הוא לארס קלינגבייל והוא מכהן בתפקיד החל מ-6 במאי 2025.

## משרד ומנגנון מינוי

הקבינט הגרמני מורכב מהקנצלר והשרים הפדרליים. על פי חוק היסוד (סעיף 69.1), הקנצלר ממנה את אחד השרים כסגן ראש הממשלה. בניגוד למינוי שר בממשלה, אין צורך במינוי רשמי של הנשיא. המינוי הוא סמכות בלעדית של הקנצלר.

הקנצלר חופשי תאורטית לבחור את סגנו. אף על פי כן, ממשלה גרמנית מבוססת בדרך כלל על קואליציה של שתי מפלגות או יותר, והקנצלר נותן את התואר לשר של מפלגת הקואליציה השנייה בגודלה בהמלצת הנהגת המפלגה.

ניתן להתייחס לסגן הקנצלר הגרמני כמקביל לסגן ראש ממשלה במערכות פרלמנטריות אחרות. בניגוד לתפקיד סגן הנשיא במערכות נשיאותיות של ממשלות, סגן הקנצלר הגרמני אינו היורש האוטומטי במקרה שקנצלר מכהן יעזוב לפתע את תפקידו.

קבינט גרמני קיים רק כל עוד הקנצלר הנוכחי מכהן. סיום כהונתו של קנצלר בתפקיד (בין אם על ידי מוות או התפטרות או בפגישה ראשונה של בונדסטג שנבחר לאחרונה) מסיים אוטומטית את כהונתו של כל שר. אם זה יקרה, נשיא גרמניה ממנה את הקנצלר לשעבר או, אם זה לא אפשרי, את אחד משרי הממשלה לשעבר (לא בהכרח, אבל ככל הנראה את סגן הקנצלר לשעבר) כממלא מקום הקנצלר, עד שהפרלמנט יבחר קנצלר חדש. כאשר ב-1974 התפטר הקנצלר וילי ברנדט וסירב להישאר בתפקידו עד בחירת יורשו, הנשיא גוסטב היינמן הבטיח תקדים מקביל ומונה לסגן-קנצלר לשעבר, ולטר של כממלא מקום הקנצלר.

חוק היסוד אינו קובע מי ימלא את סמכויותיו ותפקידיו של הקנצלר, אם הן הקנצלר והן הרמטכ"ל לא יוכלו לעשות כן. תקנון הנוהל של הקבינט הגרמני קובע כי בהיעדר שני נושאי המשרה ישיבות הקבינט ינוהלו על ידי חבר קבינט שיועד לכך על ידי הקנצלר או סגן הקנצלר או, אם ייעוד כזה לא התקיים או אם המיועד אינו מסוגל לעשות זאת, על ידי חבר הקבינט הנוכחי בעל החברות הבלתי פוסקת הארוכה ביותר בממשלה הפדרלית. עם זאת, לא ברור אם הוראה זו משתרעת על סמכויות אחרות של משרד הקנצלר. במומחיות שהוציא השירות המדעי של הבונדסטאג ב-2014, הדעה המשפטית היא שזה המצב.

## ראו גם

* קנצלר גרמניה
* קנצלר אוסטריה
* פוליטיקה של גרמניה
* היסטוריה של גרמניה
* נשיא גרמניה

## קישורים חיצוניים

*
# מישור צפון אירופה

טופוגרפיה של מישור צפון אירופה.
**מישור צפון אירופה** היא אזור גאומורפולוגי באירופה המכסה את כל או חלקים מבלגיה, הולנד (ארצות השפלה), גרמניה, דנמרק ופולין.

השפלה מורכבת מהמישורים הנמוכים שבין הגבעות המרכזיות של אירופה בדרום, לבין קווי החוף של הים הצפוני והים הבלטי בצפון. שני ימים אלו מופרדים על ידי חצי האי יוטלנד (דנמרק). מישור צפון אירופה מחוברת למישור המזרח אירופאי, ויחד הן מהוות את מרבית המישור האירופי.

## גאוגרפיה

הגובה משתנה בין 0 ל-200 מטרים (0 עד כ-650 רגל). בעוד שרוב האזור משמש כקרקע חקלאית, האזור מכיל גם ביצות, אדמת בור (Heath) ואגמים. ים ואדן, אזור גאות ושפל נרחב, ממוקם על חוף הים הצפוני.

מספר לגונות של מים מתוקים, ביניהן לגונת שצ'צ'ין, לגונת הוויסלה והלגונה הקורונית, נמצאות בחוף הים הבלטי.

## מיקום

מישור צפון אירופה מכסה את פלנדריה (צפון בלגיה וצפון צרפת), הולנד, צפון גרמניה, דנמרק ורוב מרכז-מערב פולין; היא נושקת גם לצ'כיה ולחלק הדרום-מערבי של שוודיה.

חלקים ממזרח אנגליה יכולים להיחשב גם הם כחלק מאותו מישור; כיוון שהם חולקים את אופיו הנמוך והיו מחוברים יבשתית ליבשת במהלך עידן הקרח האחרון. [דרוש מקור] מישור צפון אירופה משתרעת גם מתחת לים הבלטי.

## נהרות

אגני הניקוז המרכזיים של הנהרות כוללים, ממערב למזרח, את ה: אמס, וזר, אלבה, אודר וויסלה. באזור זה של אירופה מתחיל הדלתא של נהר הריין.

הקרקעות המקיפות את אגני הנהרות הן דקות, מה שמקשה על החקלאות.

## תת-אזורים

### ארצות השפלה

היסטורית, במיוחד בימי הביניים ובתחילת העת החדשה, החלק המערבי נודע בשם ארצות השפלה.

### שפלת צפון גרמניה

השפלה הצפון-גרמנית ממוקמת מצפון להרי גרמניה התיכונה.

### השפלה הפולנית

החלק שנמצא בפולין המודרנית נקרא "המישור הפולני" והוא משתרע מהים הבלטי בצפון ועד להרי הסודטים והקרפטים.

### המישורים האנגליים

המשך השפלה אל תוך אנגליה מורכב בעיקר מהמישורים של מזרח אנגליה, הפנז (The Fens) ולינקולנשייר, שם הנוף דומה באופן בולט בחלקו לזה של הולנד.

## ראו גם

* גאוגרפיה של גרמניה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מישור צפון אירופה** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# תחיית ישו

**התחייה**, מאת רפאל
**תחיית ישו** (באנגלית: **Resurrection of Jesus**) הוא רכיב מהותי באמונה ובתאולוגיה הנוצרית. על פי המתואר בברית החדשה, לאחר שהרומאים צלבו את ישו, הוא נקבר בקבר חדש אך קם מהמתים ביום ראשון, בחול המועד של פסח, והופיע לעיני אנשים רבים במהלך ארבעים יום, ולאחריהם חזר השמיימה.

הנוצרים חוגגים את תחיית ישו ביום ראשון של פסחא, היום השלישי מיום שישי הטוב, המסמן את מועד הצליבה.

בכמה מהבשורות הקנוניות ישו חוזה את מותו ואת תחייתו ומציין כי יתרחשו לפי תוכניתו של האל האב. הנוצרים רואים בתחיית ישו חלק מהתוכנית לגאולה.

חוקרי דתות חלוקים לגבי מקורם של הנרטיבים של התחייה. ישנם חוקרים בני תקופתנו הסבורים כי תחיית ישו נגזרה מחוויות תלמידיו ומאלו של השליח פאולוס.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **תחיית ישו** בוויקישיתוף
* מה הייתה משמעות הופעתו של ישוע המשיח בפני בני האדם, לאחר תחייתו? באתר "כנסיית האל הכול יכול"
* ישו הנוצרי תחיית המתים, דף שער בספרייה הלאומית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ריק ליץ'

ריק ליץ'
Rick Leach|  |
|
לידה |
28 בדצמבר 1964 (בן 61) לגונה ביץ', ארצות הברית  |
|
מדינה | ארצות הברית ארצות הברית |
|
מקום מגורים |
ארצות הברית |
|
גובה |
1.87 מטרים |
|
יד חובטת |
שמאל |
|
השכלה |
תיכון לגונה ביץ'  |
|
תקופת פעילות |
1987–2011 (כ־24 שנים) |
|
סה"כ פרסים שצבר |
4,293,554 דולר אמריקאי  |
|
יחידים |
|
מאזן קריירה |
21-58 |
|
דירוג שיא |
56 (1987) |
|
זכיות בטורנירים |
0 |
|
זוגות |
|
מאזן קריירה |
390-648 |
|
דירוג שיא |
1 (1990) |
|
זכיות בטורנירים |
46 |
|
שיאי גראנד סלאם |
| **זכיות** 9 (5 בזוגות גברים, 4 בזוגות מעורבים) |
|
אליפות אוסטרליה הפתוחה |
הסיבוב השני |
|
וימבלדון |
הסיבוב הראשון |
|
אליפות ארצות הברית הפתוחה |
הסיבוב הנשי |
|   |

**ריק ליץ'** (באנגלית: **Rick Leach**;‏ נולד ב-28 בדצמבר 1964) הוא טניסאי עבר ומאמן טניס אמריקאי. ריץ' זכה תשע פעמים בטורנירי גראנד סלאם בזוגות גברים (4 פעמים) וזוגות מעורכים (5 פעמים).

## ביוגרפיה

ריק ליץ' נולד בלגונה ביץ', קליפורניה בשנת 1964. מילדות וגם בתקופה הבוגרת מאמן שלו היה אביו.

בהיותו סטודנט באוניברסיטת דרום קליפורניה ליץ' זכה במספר אליפויות לסטודנטים.

בשנת 1988 ליץ' החל לשחק לצד ג'ים פיו. הם ניצחו באליפות אוסטרליה הפתוחה 1988 ובאליפות אוסטרליה הפתוחה 1989. כמו כן הם ניצחו באליפות וימבלדון 1990. בנוסף לכך הם הפסידו ב-3 משחקי גמר בתחרויות גראנד סלאם. עם פרטנרים אחרים ריק ליץ' ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה 1993 (עם קן פלאש) ואליפות אוסטרליה הפתוחה 2000 (עם אליס פריירה).

בנוסף לתחרויות זוגות גברים ריק ליץ' זכה להצלחות בתחרויות זוגות מעורבים. הוא ניצח באליפות וימבלדון 1990 (עם זינה גריסון), אליפות אוסטרליה הפתוחה 1995 (עם נטליה זברבה), אליפות אוסטרליה הפתוחה 1997 ואליפות ארצות הברית הפתוחה 1997 (עם מנון בולגראף). כמו כן הוא הפסיד במשחקי הגמר בתחרויות גראנד סלאם לזוגות מעורבים 5 פעמים.

במהלך הקריירה הוא זכה בגביע דייוויס כחבר נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית.

לאחר סיום הקריירה ריק ליץ' החל לאמן.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ריק ליץ'** בוויקישיתוף

* ריק ליץ', באתר ה-ATP
* ריק ליץ', באתר ה-ITF
* ריק ליץ', באתר גביע דייוויס
# ג'ון פיוס בולאנד

ג'ון פיוס בולאנד
John Pius Boland|  |
|
לידה |
16 בספטמבר 1870 דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד  |
|
פטירה |
17 במרץ 1958 (בגיל 87) וסטמינסטר, הממלכה המאוחדת  |
|
שם לידה | John Mary Pius Boland,  |
|
מדינה |
הממלכה המאוחדת  |
|
השכלה | * כרייסט צ'רץ'
* אוניברסיטת לונדון
 |
|
מפלגה |
המפלגה הפרלמנטרית האירית  |
|
ילדים |
בריג'ט בולנד  |
|
ספורט |
|
ענף ספורט |
טניס  |
|

|  |
| --- |
| **מאזן מדליות** |
|  |
| מתחרה עבור בריטניה בריטניה |
| המשחקים האולימפיים |
| זהב | אתונה 1896 | טניס יחידים |
| זהב | אתונה 1896 | טניס זוגות |

 |
|   |

**ג'ון מארי פיוס בולאנד** (באנגלית: **John Mary Pius Boland**;‏
16 בספטמבר 1870 – 17 במרץ 1958) היה פוליטיקאי אירי והאלוף האולימפי הראשון בטניס.

בולאנד למד משפטים בדבלין ואוניברסיטת אוקספורד ונוסף על כך, למד גם בבון, שם הוא היה חבר באגודת סטודנטים שנקראה "בוואריה בון".

בשנת 1896 נסע בולאנד לאתונה כדי לבקר את חברו היווני, טרסיואלוס מנאוס. מנאוס, חבר בוועדה המארגנת של המשחקים האולימפיים, החליט להכניס את בולאנד לטורניר הטניס האולימפי. בולאנד זכה בקלות במדליית הזהב לאחר שניצח מתחרים מגרמניה, מיוון וממצרים.

בולאנד החליט להשתתף גם בטורניר הטניס לזוגות, וגם בו זכה במדליית הזהב. בן הזוג שלו היה הגרמני פרידריך טראון שהשתתף גם בריצת 800 מטר. בגמר ניצחו השניים את היווני פטרוקוקינוס ואת המצרי קסדגליס.

בין 1900 ל-1918 היה בולאנד חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה הפרלמנטרית האירית המייצג את מחוז דרום קרי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פיוס בולאנד** בוויקישיתוף

* ג'ון פיוס בולאנד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'ון פיוס בולאנד, באתר olympedia.org
* ג'ון פיוס בולאנד, באתר ה-ITF

 ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ג'ים פיו

ג'ים פיו
Jim Pugh| אין תמונה חופשית |
|
לידה |
5 בפברואר 1964 (בן 62) Burbank, ארצות הברית  |
|
מדינה | ארצות הברית ארצות הברית |
|
מקום מגורים |
ארצות הברית |
|
גובה |
1.93 מטרים |
|
יד חובטת |
ימין |
|
השכלה |
אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  |
|
תקופת פעילות |
1985–1996 (כ־11 שנים) |
|
סה"כ פרסים שצבר |
1,780,466 דולר אמריקאי  |
|
יחידים |
|
מאזן קריירה |
95-85 |
|
דירוג שיא |
37 (1987) |
|
זכיות בטורנירים |
1 |
|
זוגות |
|
מאזן קריירה |
167-276 |
|
דירוג שיא |
1 (1989) |
|
זכיות בטורנירים |
22 |
|
שיאי גראנד סלאם |
| **זכיות** 8 (3 בזוגות גברים, 5 בזוגות מעורבים) |
|
אליפות אוסטרליה הפתוחה |
הסיבוב השני |
|
אליפות צרפת הפתוחה |
הסיבוב השלישי |
|
וימבלדון |
הסיבוב השלישי |
|
אליפות ארצות הברית הפתוחה |
הסיבוב השלישי |
|   |

**ג'ים פיו** (באנגלית: **Jim Pugh**;‏ נולד ב-5 בפברואר 1964) הוא טניסאי עבר ומאמן טניס אמריקאי. פיו זכה שמונה פעמים בטורנירי גראנד סלאם בזוגות גברים (3 פעמים) וזוגות מעורכים (5 פעמים).

## ביוגרפיה

ג'ים פיו נולד בעיר ברבנק שבקליפורניה בשנת 1964.

בהיותו סטודנט באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס פיו זכה בתחרויות לסטודנטים. בשנת 1985 הוא החל לשחק טניס כספורטאי מקצועי.

בשנת 1988 פיו החל לשחק לצד ריק ליץ'. הם ניצחו באליפות אוסטרליה הפתוחה 1988 ובאליפות אוסטרליה הפתוחה 1989. כמו כן הם ניצחו באליפות וימבלדון 1990. בנוסף לכך הם הפסידו ב-3 משחקי גמר בתחרויות גראנד סלאם.

בנוסף לתחרויות זוגות ג'ים פיו זכה להצלחות בתחרויות זוגות מעורבים. הוא ניצח באליפות אוסטרליה הפתוחה 1988, אליפות ארצות הברית הפתוחה 1988.אליפות אוסטרליה הפתוחה 1989 ואליפות וימבלדון 1989 (עם יאנה נובוטנה). בשנת 1990 הוא התחיל לשחק עם נטליה זברבה והם ניצחו באליפות ארצות הברית הפתוחה 1990. הם הגיעו למשחקי הגמר של אליפות ארצות הברית הפתוחה 1990 ואליפות וימבלדון 1991 אך הפסידו.

אחרי 1991 יכולות של פיו ירדו אך הוא המשיך לשחק. עונת 1995 הייתה העונה האחרונה בה הוא השתתף במשך כול העונה.

במהלך הקריירה הוא זכה בגביע דייוויס כחבר נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית.

אחרי פרישה פיו היה מאמן טניס.

## קישורים חיצוניים

* ג'ים פיו, באתר ה-ATP
* ג'ים פיו, באתר ה-ITF
* ג'ים פיו, באתר גביע דייוויס

## הערות שוליים