# אלג'יריה

הרפובליקה הדמוקרטית העממית של אלג'יריה
الجمهورية الجزائرية الديمقراطية الشعبية
ⵜⴰⴳⴷⵓⴷⴰ ⵜⴰⵣⵣⴰⵢⵔⵉⵜ ⵜⴰⵎⴰⴳⴷⴰⵢⵜ ⵜⴰⵖⴻⵔⴼⴰⵏⵜ|

|  |  |
| --- | --- |
| דגל | סמל |

 |
|  |
| הבירה אלג'יר |
|
לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה
 |
|
מוטו לאומי |
"בידי העם ולמען העם" (بِالشَّعْبِ و لِلشَّعْبِ) |
|
המנון לאומי |
"מתוך שבועה" המנון |
|
ממשל |
|
משטר |
משטר חצי-נשיאותי |
|
ראש המדינה |
נשיא אלג'יריה  |
|
נשיא אלג'יריה |
עבד אל-מג'יד תבון |
|
ראש הרשות המבצעת |
ראש ממשלת אלג'יריה  |
|
ראש ממשלת אלג'יריה |
סיפי גריב  |
|
שפה רשמית |
ערבית, ברברית אלג'ירית  |
|
עיר בירה |
אלג'יר ﻿ / ﻿ (והעיר הגדולה ביותר) |
|
רשות מחוקקת |
הפרלמנט של אלג'יריה  |
|
רשות שופטת | Supreme Court of Algeria  |
|
גאוגרפיה |
|
יבשת |
אפריקה |
|
שטח יבשתי | 2,381,740 קמ"ר (11 בעולם) |
|
אחוז שטח המים |
זניח |
|
אזור זמן |
UTC +1 |
|
היסטוריה |
| הקמה |    |
|
עצמאות מצרפת |
5 ביולי 1962 |
|
ישות קודמת | אלג'יריה הצרפתית אלג'יריה הצרפתית |
|
דמוגרפיה |
| אוכלוסייה (הערכה 1 ביוני 2026) |
48,012,521 נפש (32 בעולם) |
|
צפיפות |
20.16  נפש לקמ"ר (202 בעולם) |
|
דת |
אסלאם |
|  |
|

|  |
| --- |
| **אוכלוסייה לפי גיל** |
|

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |

 |
|

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0 |  | 10 |  | 20 |  | 30 |  | 40 |  | 50 |  | 60 |  | 70 |  | 80 |  |

 |
| בגיל 0–14 | 30.33% |
| בגיל 15–24 | 14.01% |
| בגיל 25–54 | 41.17% |
| בגיל 55–64 | 7.90% |
| בגיל 65 ומעלה | 6.58% |

 |
|
כלכלה |
|
תמ"ג (2024) |
263.62 מיליארד דולר (52 בעולם) |
|
תמ"ג לנפש |
5,491 דולר (133 בעולם) |
|
מדד הפיתוח האנושי (2023) |
0.763 (96 בעולם) |
|
מדד ג'יני |
27.6  |
|
מטבע |
דינר אלג'ירי‏ (DZD) |
|
בנק מרכזי |
בנק אלג'יריה  |
|
שונות |
|
חגים לאומיים | * חג הקורבן
* ראש השנה האסלאמי
* אחד במאי
* Yennayer
* חג המהפכה
* ראש השנה האזרחית
* עשוראא
* מוולד א-נבי
* עיד אל-פיטר
* יום העצמאות של אלג'יריה
* המסע הלילי של מוחמד
 |
|
סיומת אינטרנט |
dz |
|
קידומת בין־לאומית |
213 |
| www.el-mouradia.dz/ar/home |
|
(למפת אלג'יריה מוגדלת)אלג'יר
קונסטנטין
אוראן
תלמסאן
אל-ואד
תמנראסת
טינדוף
**מרוקוספרדתוניסיהלובניז'רמאלימאוריטניההים התיכון**אלג'יריה(למפת אלג'יריה רגילה)אלג'יר
קונסטנטין
אוראן
תלמסאן
אל-ואד
תמנראסת
טינדוף
**מרוקוספרדתונ.לובניז'רמאלימאור.הים התיכון**אלג'יריה |
|   |

אסטלה מתקופת האימפריה הרומית
**אלג'יריה**, או בשמה הרשמי, **הרפובליקה הדמוקרטית העממית של אלג'יריה**, היא מדינה בצפון אפריקה.

אלג'יריה גובלת בצפון בים התיכון, בצפון-מזרח בתוניסיה, במזרח בלוב, בדרום-מזרח בניז'ר, בדרום-מערב במאלי ובמאוריטניה ובמערב בסהרה המערבית ובמרוקו.
בירתה של אלג'יריה היא אלג'יר. אלג'יריה היא המדינה הגדולה ביותר בשטחה ממדינות אפריקה וממדינות העולם הערבי. השפות הרשמיות של אלג'יריה הן ערבית וברברית אלג'ירית .

כמעט כל אוכלוסיית אלג'יריה היא מוסלמית, היא מדינה-חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, וכן גם בליגה הערבית.

## היסטוריה

 ערך מורחב – **היסטוריה של אלג'יריה**

האוכלוסייה הבֶּרבֶּרית המקורית הייתה תחת שלטון זר במשך 3,000 השנים האחרונות. הפיניקים (סביב ה-1000 לפנה"ס) והרומאים (סביב 200 לפנה"ס) היו הכובשים העיקריים עד בוא הערבים במאה ה-8 לספירה. עם זאת, כיוון הכיבוש לא היה חד-צדדי: השושלת הפאטמית, שמקורה באלג'יריה, השתלטה על מצרים בימי הביניים.

אלג'יריה שולבה באימפריה העות'מאנית על ידי אורוץ' וח'יר א-דין ברברוסה, שהפכו בתחילה את החוף לבסיס של שודדי ים, ואחר כך התמנו כשליחיה הרשמיים של האימפריה. פעילותם הגיעה לשיאה בתחילת המאה ה-17 ועברה לאחר מכן לטריפולי בלוב.

### אלג'יריה הצרפתית

 ערך מורחב – **יחסי אלג'יריה–צרפת**

הצרפתים פלשו לאלג'יריה ב-5 ביולי 1830. התנגדותה העיקשת של האוכלוסייה המקומית, בראשות עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי, האטה את הכיבוש, והמדינה נכבשה רק בתחילת המאה ה-20, כאשר המעוז הטוארגי האחרון נפל בידי הצרפתים.

בינתיים, הפולשים הצרפתים הפכו את אלג'יריה לחלק אינטגרלי מארץ האם הצרפתית, שמעמדו השתנה רק בזמן הרפובליקה הצרפתית החמישית. עשרות אלפי מתיישבים מצרפת, איטליה, ספרד ופורטוגל התיישבו באלג'יריה. מתיישבים ממוצא אירופי, וכן היהודים, שקיבלו אזרחות צרפתית, קיבלו יחס של אזרחים עם ייצוג בפרלמנט. לעומת זאת, היחס לערבים ולברברים היה מפלה והם היו נתונים למשטר דמוי אפרטהייד. בשנת 1954 פתחה החזית לשחרור לאומי (FLN) במלחמת גרילה נגד הצרפתים, שהחלה את מלחמת העצמאות של אלג'יריה. בשנת 1962, לאחר כמעט שמונה שנים של לוחמה בלתי-פוסקת, הם הצליחו לגרש את הצרפתים. עם נסיגת הצבא הצרפתי, ברחו גם רוב המתיישבים האירופיים לצרפת.

### עצמאות

 ערך מורחב – **מלחמת העצמאות של אלג'יריה**

בשנת 1965, הופל נשיאה הראשון של אלג'יריה, אחמד בן-בלה, על ידי שר ההגנה ובן בריתו לשעבר, הווארי בומדיין. במדינה הונהג שלטון סוציאליסטי חד-מפלגתי, שהיה יציב יחסית במשך כ-25 שנים.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 התחוללה במדינה מלחמת האזרחים האלג'יראית, סכסוך עקוב מדם שהחל לאחר שהצבא מנע ממפלגה אסלאמית לתפוס את השלטון, למרות זכייתה בבחירות דמוקרטיות, שהיו הראשונות שנערכו במדינה. במהלך המלחמה, נהרגו יותר מ-100,000 אנשים, רבים מהם במעשי טבח שביצעו מוסלמים אדוקים.

באלג'יריה נערכו בחירות בשנת 1999, שנחשבו מוטות על ידי משקיפים בין-לאומיים ורוב קבוצות האופוזיציה,(הקישור אינו פעיל) בהן ניצח הנשיא עבד אל-עזיז בותפליקה. הוא פעל להחזרת היציבות הפוליטית למדינה והכריז על יוזמת "הסכמה אזרחית", שאושרה במשאל עם, במסגרתה ניתנו חנינה לאסירים פוליטיים רבים, וכמה אלפי חברים בקבוצות חמושות קיבלו פטור מהעמדה לדין במסגרת חנינה מוגבלת, בתוקף עד 13 בינואר 2000. מלחמת האזרחים האלג'יראית הסתיימה באופן מעשי בניצחון ממשלת אלג'יריה, בעקבות כניעת "צבא הישועה האסלאמי", ותבוסתה ב-2002 של "הקבוצה האסלאמית המזוינת". עם זאת, לחימה בעוצמה נמוכה נמשכה גם לאחר מכן באזורים שונים של המדינה.

בותפליקה נבחר מחדש בבחירות לנשיאות באפריל 2004, לאחר קמפיין בו הציג תוכנית פיוס לאומי. התוכנית כללה רפורמה כלכלית, מוסדית, פוליטית וחברתית לחידוש המדינה, העלאת רמת החיים והתמודדות עם הגורמים לניכור. היא כללה גם יוזמת חנינה שנייה, אמנת השלום והפיוס הלאומי, שאושרה במשאל עם בספטמבר 2005. הוא הציע חנינה לרוב לוחמי הגרילה וכוחות הביטחון הממשלתיים.

בנובמבר 2008 תוקנה החוקה בעקבות הצבעה בפרלמנט, תוך הסרת מגבלת שתי הכהונות על מכהנים נשיאותיים. שינוי זה אפשר לבותפליקה להתמודד בבחירות לנשיאות 2009, והוא נבחר מחדש באפריל 2009. במהלך מסע הבחירות שלו ולאחר בחירתו מחדש, הבטיח בותפליקה להאריך את תוכנית הפיוס הלאומי, תוכנית ליצירת שלושה מיליון מקומות עבודה חדשים, בניית מיליון יחידות דיור חדשות, והמשך תוכניות מודרניזציה של המגזר הציבורי והתשתיות.

סדרה מתמשכת של הפגנות ברחבי המדינה החלה ב-28 בדצמבר 2010, בהשראת הפגנות דומות ברחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה. ב-24 בפברואר 2011, הממשלה הסירה את מצב החירום בן 19 השנים במדינה. הממשלה יזמה חקיקה העוסקת במפלגות פוליטיות, בקוד הבחירות ובייצוג נשים בגופים נבחרים. באפריל 2011, הבטיח בותפליקה רפורמה חוקתית ופוליטית נוספת. עם זאת, הבחירות במדינה זכו לביקורת תדירה על ידי קבוצות אופוזיציה כלא הוגנות. ארגוני זכויות אדם וארגונים בין-לאומיים אמרו שהצנזורה התקשורתית וההטרדה של יריבים פוליטיים נמשכו.

ב-2 באפריל 2019, בותפליקה התפטר מהנשיאות לאחר הפגנות המוניות נגד מועמדותו לכהונה חמישית בתפקיד.

בדצמבר 2019 הפך עבד אל-מג'יד תבון לנשיא אלג'יריה, לאחר שניצח בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות עם שיעור נמנעות שיא – הגבוה מבין כל הבחירות לנשיאות מאז שנת 1989. תבון הואשם בכך שהוא נאמן לנשיא המודח.

## פוליטיקה

ראש המדינה באלג'יריה הוא הנשיא, שנבחר לתקופת כהונה של חמש שנים. באלג'יריה זכות הבחירה ניתנת בגיל 18. נשיא המדינה הוא גם ראש מועצת השרים ומועצת הביטחון. הנשיא ממנה ראש ממשלה. ראש הממשלה ממנה את מועצת השרים.

הפרלמנט האלג'יראי מורכב משני גופים: הבית התחתון, "האספה הלאומית-עממית" (APN), שבו חברים כ-380 איש; והבית העליון, "מועצת האומה", שבו חברים כ-144 איש. האספה הלאומית-עממית נבחרת אחת לחמש שנים.

תחת חוקת 1976 (ששונתה ב-1979, ותוקנה ב-1988, 1989 ו-1996), אלג'יריה היא מדינה רב-מפלגתית. כל המפלגות חייבות לקבל אישור מהמשרד הממשלתי המתאים. כיום, באלג'יריה ישנן יותר מ-40 מפלגות פוליטיות חוקיות. על פי החוקה, שום איגוד פוליטי לא יכול לקום אם הוא "מבוסס על שוני דתי, בלשני, גזעי, מגדרי או אזורי".

### חופש העיתונות והביטוי

על פי ארגון זכויות האדם Euro-Mediterranean Human Rights Monitor , ממשלת אלג'יריה מציבה מגבלות משמעותיות על זכויות אדם שונות הנוגעות לחופש הביטוי, ביניהן חופש העיתונות, הזכות להפגין ועוד. בנוסף, מטילה הממשלה צנזורה אגרסיבית על התקשורת ועל הרשתות החברתיות.

מתוקף מגבלות אלו, מענישה הממשלה פעילים חברתיים ועיתונאים באשמת הכפשות ממשל או לשון הרע, ואף שוללת רישיונות של גופי תקשורת. החוקה האלג'יראית אוסרת על מאסר בעקבות עבירות אלו, ומגבילה את הענישה לקנסות ועונשים מנהלתיים, אולם במקרים חריגים מתעלמות הרשויות מהגבלה זו והיו מקרים בהם נכלאו עיתונאים בעקבות ביקורת נגד הממשלה.

דוגמה להשפעת הממשלה על כלי התקשורת ניתן היה לראות עם פרוץ המחאות של שנת 2019, שסוקרו בתחילה בכלי התקשורת המקומיים באופן רציף, ואף הובילו תת-מחאה בנושא חופש הביטוי. לאחר שהחלו המפגינים לקרוא להתפטרותו של מפקד הצבא, אחמד גאיד סלאח , הופעל לחץ מהשלטון כלפי כלי התקשורת, שגרם להפחתה הדרגתית בסיקור המחאות, עד להפסקתו המוחלטת.

### יחסי חוץ

#### יחסי אלג'יריה-ישראל

אלג'יריה איננה מקיימת יחסים דיפלומטיים עם ישראל ומחרימה אותה בכל התחומים.

## כלכלה

לאלג'יריה חוב חיצוני גדול. הכלכלה הצליחה לצמוח באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, חלקית בגלל הרפורמות, שנתמכו על ידי הבנק העולמי ומועדון פריז, שסייע בפריסת החוב. אלג'יריה נהנתה מעליות במחירי הנפט ומדיניות פיסקלית נוקשה. התוצאה הייתה גידול ביצוא והורדת החוב החיצוני. הממשלה מנסה לפתח ענפים חדשים, כדי להפחית את התלות בנפט ובגז.

על פי מדד הפיתוח האנושי, אלג'יריה היא המדינה השלישית הכי מפותחת באפריקה (אחרי מאוריציוס וסיישל), עם HDI של 0.748.(הקישור אינו פעיל)

### אנרגיה

כלכלת המדינה מושתתת על דלק מאובנים - תעשייה התורמת כ-60% מהתקציב, 30% מהתל"ג ויותר מ-95% מהיצוא.
באלג'יריה יש עתודות נפט והיא נמצאת במקום ה-16 בעולם מבחינת עתודות נפט.
באלג'יריה ישנן עתודות ענקיות של גז טבעי והיא נמצאת במקום העשירית בעולם בעתודות גז טבעי ובמקום הרביעי בעולם בייצוא גז טבעי.

## תחבורה

### כבישים

רשת הכבישים האלג'ירית היא הצפופה ביותר באפריקה. אורכה מוערך ב-180,000 ק"מ של כבישים מהירים, ועם שיעור סלילה של 85%. רשת זו תושלם על ידי כביש מזרח-מערב, פרויקט תשתית גדול הנמצא כעת בבנייה. זהו כביש תלת-כיווני, 1,216 ק"מ (756 מייל), המקשר את עיר הנמל ענאבה (בצפון-מזרח המדינה, סמוך לגבול תוניסיה) לתלמסאן (עיר במערב הרחוק, סמוך לגבול מרוקו). אלג'יריה חוצה גם את כביש טראנס סהרה (חלק מרשת הכבישים הטרנס-אפריקאית), שעכשיו סלול לחלוטין. כביש זה נתמך על ידי ממשלת אלג'יריה על מנת להגדיל את הסחר בין חמש המדינות האחרות החוצות את הכביש: מאלי, ניז'ר, ניגריה, צ'אד ותוניסיה.

## חלוקה אדמיניסטרטיבית

### מחוזות

 פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא מספר המחוזות בטבלה שלהלן אינו מעודכן.

 ערך מורחב – **מחוזות אלג'יריה**

אלג'יריה מחולקת ל-69 מחוזות. כל אחד נקרא וילאיה (ولاية).

מפת מחוזות אלג'יריה

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * אדראר
* עין א-דלפא
* עין תמושנת
* אלג'יר
* ענאבה
* באתנה
* בשאר
* בג'יעה
* ביסכרה
* בלידה
* בורג' בועריריג'
* בוויירה
* בומרדס
* א-שלף
* קונסטנטין
* אל-ג'לפה
 | * אל-בייד
* אל-ואד
* א-טארף
* ע'רדאיה
* קאלמה
* אליזי
* ג'יג'ל
* ח'נשלה
* לאגוואט
* מועסכר
* אל-מדיה
* מילה
* מוסתע'אנם
* אל-מסילה
* א-נעאמה
* אוראן
 | * ורקלה
* אום אל-בואקי
* ע'ליזאן
* סעידה
* סטיף
* סידי בל-עבאס
* סכיכדה
* סוק אהראס
* תמנראסת
* תבסה
* תיארת
* טינדוף
* תיפאזה
* תיסמסילת
* תיזי וזו
* תלמסאן
 |

## גאוגרפיה

 ערך מורחב – **גאוגרפיה של אלג'יריה**

עם גודל של כמעט 2.4 מיליון קמ"ר, אלג'יריה היא המדינה הגדולה בשטחה באפריקה, והעשירית בגודל שטחה בעולם. גודלה כה רב, עד שאילו היינו מציבים אותה ביבשת אירופה, היא הייתה יכולה להכיל בתוכה את שטחיהן של המדינות גרמניה, צרפת, איטליה, בריטניה ופולין.

### אקלים

האקלים הוא צחיח וחם. האקלים לחופי הים הוא ים תיכוני אופייני. סופות חול נפוצות מאוד, בעיקר בקיץ.

הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא כ-32 מעלות ובמדבר הטמפרטורה הממוצעת היא כ-45 מעלות. בחורף הטמפרטורה יורדת לממוצע של כ-25 מעלות ביום, ובלילה נעשה לעיתים קריר אף יותר. כמות המשקעים הממוצעת היא 200 מ"מ.

### פני השטח

החופים הרריים למדי ויש מעט נמלים טובים. באזור דרומית לחוף, הידוע כ"טל", יש קרקע פורייה. דרומית לטל נמצאים הרי האטלס ומדבר סהרה. אלג'יר, אוראן וקונסטנטין הן הערים הראשיות. שטחה של אלג׳יריה הוא הגדול ביותר ביבשת אפריקה מאז התפרקות סודאן.

את אלג'יריה נהוג לחלק לחמישה חלקים:
אזור הטל הפורה – לבה של אלג'יריה ומכיל את רוב הערים והאוכלוסייה. הוא מורכב מגבעות ומישורים באזור מישור החוף, ומרצועה של הרי האטלס של הטל שמופרדים על ידי עמקים קטנים. הטל משתרע מהגבול עם מרוקו עד להרים הגדולים של קבליה ומישור בג'יה במזרח. גבולו המזרחי של האזור הוא נהר הסומם. באזור זה נמצא האזור החקלאי המרכזי במרחק של 100 ק"מ מעיר הבירה אלג'יר, באזור שהיה פעם ביצות אך יובש על ידי הצרפתים.
המישורים הגבוהים – משתרעים על פני 600 ק"מ מזרחית לגבול עם מרוקו, ומתנשאים לגובה של כ-1,100 עד 1,300 מטר במערב, ונופלים באופן חד ל-400 מטר במזרח, בין אזור הטל להרי האטלס של הסהרה. מדובר באזור יבש שלעיתים מחשיבים אותו לחלק מהסהרה. המישורים מכוסים באדמות סחף כתוצאה משחיקת הרי הטל של האטלס, והם נשברים על ידי גאיות.
הרי האטלס של הסהרה – הרים אלה יותר גבוהים ומתמשכים מהרי הטל של האטלס, ומורכבים משלושה רכסי הרים: הרי הקסור ליד הגבול עם מרוקו, הרי האמור והרי אולד נאיל דרומית לעיר הבירה אלג'יר. באזור זה המשקעים רבים יותר מאשר במישורים הגבוהים, והמים יורדים במדרונות הדרומיים למדבר, כאשר הם ממלאים בדרכם בארות רבות והם מקור לנאות המדבר המרכזיים ביסקרה, לחות ובכר.
דרום-מזרח אלג'יריה שונה באופן מהותי מהנוף המונוטוני של מערב אלג'יריה, בכך שתוויו הגאוגרפיים אינם מקבילים למישור החוף. בדרומו ישנם מצוקים גבוהים של הרי האורי, היוצרים מחסום כמעט בלתי-עביר שבמשך ההיסטוריה סיפק הגנה ליושבי המקום, במיוחד בתקופה הרומאית. בצפון החוף נמצאים הרי קבליה הקטנים, שמופרדים מהרי קבליה הגדולים על ידי נהר הסומם. החוף מורכב משרשרות הרים, ומופרד באזורים מישוריים עליהם בנויות ערי הנמל של אלג'יריה: בג'יה, סקיקדה וענאבה.
החלק האלג'יראי של הסהרה נמשך מהרי האטלס של הסהרה עד לגבולות עם ניז'ר ועם מאלי, לאורך 1,500 ק"מ. האזור עמוס בדיונות שנקראות ארג, שמכסות כרבע משטחו. הדיונה המזרחית הגדולה מורכבת מדיונות בגובה של שניים עד חמישה מטרים, במרחק של ארבעים מטר זו מזו. שאר האזור המדברי מכוסה בסלעים גדולים שנקראים חומוד, וכמעט כל האזור הדרום-מזרחי בנוי מרמות צחיחות בגובה של 2,000 מטר שמוקפות בוואדיות של נהרות שזרמו שם בעבר. האזור הדרומי כמעט נטול אנשים מלבד שבטי הטוארג ולאחרונה עובדי חברות הנפט, ובאזור הצפוני ישנם כמה נאות מדבר המשמשים אוכלוסיות של שבטים נודדים. באזור הדיונות, בין הדיונה המזרחית הגדולה למערבית נמצא אזור המזאב, שברובו אבן גיר ובו התיישבו אוכלוסייה ברברית.

## דמוגרפיה

אוכלוסיית אלג'יריה מונה כ-47 מיליון בני אדם. תוחלת החיים עומדת על כ-77.1 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על 2.75 ילדים בממוצע לאישה.

### הרכב אתני ועיור

האוכלוסייה היא תערובת של ברברים וערבים.

כ-90% מהאלג'יראים גרים בצפון אלג'יריה. כ-1.5 מיליון בדואים גרים באזור המדברי.

### דתות

משפחה נוצרית מקביליה
רוב האוכלוסייה היא מוסלמית מלבד מיעוט נוצרי ממוצא אירופי וברברי.

#### יהדות אלג'יריה

 ערך מורחב – **יהדות אלג'יריה**

בית הכנסת הגדול של אוראן בתחילת המאה העשרים
יהדות אלג'יריה היא אחת מהקהילות היהודיות במגרב.
היהודים הראשונים הגיעו לאלג'יריה בימי האימפריה הרומית. כאשר פלשו הכוחות המוסלמים לשטחה במאה ה-7, ניסו לבלום אותם כוחות ברברים-יהודים שבראשם עמדה המלכה אל-כאהינה (יהדותה של המלכה שנויה במחלוקת). בשנת 1492 הגיעו לאלג'יריה פליטים יהודים מגירוש ספרד, ובמאה ה-17 וה-18 הגיעו אליה בניהם של אנוסים מאיטליה.

בשנת 1830 מנו יהודי אלג'יריה כ-30,000 נפש. בשנת 1870 קיבלו היהודים אזרחות צרפתית. בזמן מלחמת העולם השנייה בוטלו כל זכויותיהם ואזרחותם הצרפתית נשללה מהם. ב-1940 חיו באלג'יריה כ-120,000 יהודים אשר נרדפו על ידי משטר וישי.

בזמן מלחמתה של אלג'יריה לעצמאות, נערכו פוגרומים בכל ריכוזי היהודים במדינה, אשר בעקבותיהם החלה עזיבה המונית של היהודים, רובם לצרפת ומיעוטם לישראל. העזיבה הגיעה לשיאה ב-1962 עם השגת העצמאות, אז עזבו 99% מהיהודים שנשארו בה.

נכון ל-2005, מעריכים כי נותרו בה רק כ-100 עד כ-200 יהודים.

ליהודים יוצאי אלג'יריה ישנם מנהגים המזכירים את מנהגיהם של היהודים יוצאי מרוקו, כגון חגיגת המימונה בצאת חג הפסח.

### שפות

השפה הרשמית היא ערבית. באלג'יריה, כמו ביתר ארצות ערב, קיימת דיגלוסיה, כך שהניב המקומי המשמש בחיי היומיום שונה במידה רבה מהשפה הערבית הספרותית המשמשת בכתיבה ובאמצעי התקשורת. לפי הערכת מדריך השפות "אתנולוג", כשני שלישים מאוכלוסיית אלג'יריה מדברים את הניב הערבי המקומי כשפת אם. לפי אותה הערכה, 14% מהאוכלוסייה מדברים שפות בֶּרבֶּריות שונות. חלק מהשפות הברבריות מוכרות כשפות רשמיות במחוזות מסוימים של אלג'יריה. שפות אלה נכתבות באלפבית מיוחד להן. כמו כן, נעשה שימוש נרחב בצרפתית, אף שאין לה מעמד רשמי.

## תרבות

### מוזיקה

ראי היא צורה מקומית של מוזיקת הפופ והיא נהנית מפופולריות רבה במדינה. היא זוכה להצלחה מסוימת גם מחוץ למדינה, בעיקר בצרפת, שם יש פזורה אלג'יראית גדולה. נציגה הבולט ביותר הוא הזמר הנודע שב חאלד. המוזיקה המסורתית יותר כוללת את שעבי ואנדולסית – המוזיקה ה"קלאסית" של אלג'יריה. מקורה ממסורות מוריות מספרד.

## ראו גם

* הרשות הציבורית של אלג'יריה לשידורי רדיו וטלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של אלג'יריה (בערבית)
* אלג'יריה, דף שער בספרייה הלאומית
* אלג'יריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גדעון גרא, אלג'יריה נוכח הטלטלה במרחב הערבי, מגזין המזרח הקרוב, 14 בנובמבר 2014
* מיסט, אתר סיכומי מאמרים ומידע של תלמידי החוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב
* אלג'יריה, תקציר ונתונים סטטיסטיים באתר ספר העובדות על מדינות העולם של ה-CIA (באנגלית)
* מידע על אלג'יריה בקטלוג הספרייה הלאומית

## ביאורים

## הערות שוליים

| אלג'יריה – תבניות ניווט |
| --- |
|

|  |
| --- |
|  |

 |