Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# ג'ורג' למברט

ג'ורג' למברט
George Lambert‏|  |
|
לידה |
1700 קנט, ממלכת אנגליה  |
|
פטירה |
30 בנובמבר 1765 (בגיל 65 בערך) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה  |
|
מדינה |
ממלכת בריטניה הגדולה  |
|
תחום יצירה |
ציור  |
|
זרם באמנות |
ריאליזם  |
|   |

**ג'ורג' למברט** (באנגלית: **George Lambert**‏; 1700 – 30 בנובמבר 1765) היה אמן נוף אנגלי וצייר גם תפאורות תיאטרון. לצד ריצ'רד וילסון, הוא מוכר כחלוץ ציורי הנוף האנגלי.

## ביוגרפיה ועבודה

למברט נולד בקנט ולמד אמנות אצל וורנר האסלס וג'ון ווטון, ומשך עד מהרה תשומת לב באיכות ציור הנוף שלו. הוא צייר הרבה נופים גדולים ומשובחים בסגנון גספר פוסין וסלבטור רוזה. רבים מנופיו נחקקו היטב על ידי פרנסואה ויוואר, ג'יימס מייסון (1710–1785) ואחרים, כולל הנוף של פלימות' והר אדגקומבה (צויר יחד עם סמואל סקוט), נוף של טירת סלטווד בקנט, ונוף של דובר, שהוצג בפאונדלינג הוספיטל בלונדון.

למברט גם זכה למוניטין רב כצייר תפאורות, ועבד תחילה בתיאטרון לינקולן אין פילדס, בלונדון, בניהולו של ג'ון ריץ'. כשעבר ריץ' לתיאטרון קובנט גארדן, למברט קבל את עזרתו של ג'ספו אמיקוני, ויחד הם הפיקו תפאורה באיכות גבוהה בהרבה מכל הביצועים הקודמים.

למברט היה איש עם אופי עליז ושנינות ממולחת, ובילה את ערביו לעיתים קרובות באולפן הציור שלו בתיאטרון קובנט גארדן, התארחו אצלו אנשים מפורסמים בעולם האופנה או התיאטרון לחלוק איתו ארוחת הערב. מתוך הפגישות הללו קם "מועדון הביפסטייק" הידוע ששמר זמן רב על מוניטין חברתי גבוה. רוב ציורי למברט הושמדו כאשר תיאטרון קובנט גארדן נהרס בשריפה בשנת 1808.

למברט היה חבר של ויליאם הוגארת' וחבר בחבורה עליזה שנפגשה בטברנה בסנט מרטין ליין. בשנת 1755 היה אחד מוועד האמנים באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. הוא היה חבר באגודת האמנים של בריטניה והציג איתם בשנת 1761 ובשלוש השנים העוקבות, ובמקביל תרם לתערוכות באקדמיה. בשנת 1765 הוא וחברים אחרים התנתקו והקימו את החברה המאוגדת של אמני בריטניה, שבה נבחר לנשיא הראשון.

יחד עם סמואל סקוט, צייר למברט סדרה של נופים הודים לבניין החברה הבריטית למזרח הודו, ברחוב לידנהול. הוא גם חרט שני הדפסים בעקבות ציורים של סלבטור רוזה. למברט התחבר בשנת 1735 לג'ורג' ורטו, הוגארת וג'ון פיין (1660–1756) בקבלת הצעת חוק מהפרלמנט שהבטיחה לאמנים זכויות יוצרים על יצירותיהם.

הציור המפורסם ביותר של למברט הוא "נוף של בוקס היל" (1733), המתאר נוף ידוע מדרום ללונדון.

הוגארת ראה בלמברט יריב לצייר הנוף הצרפתי המפורסם קלוד לורן (1600–1682). אף שמעולם לא ביקר באיטליה, הוא קיבל השראה מהמסורת הקלאסית של ציור נוף.

למברט נפטר ב־30 בנובמבר 1765 בביתו בקובנט גארדן.

תלמידיו כללו את ג'ון איניגו ריצ'רדס (1731–1810) וג'ון קולט (1725–1780).

## גלריה

*
*
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' למברט** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# אנדרה לוט

אנדרה לוט
André Lhote|  |
|
לידה |
5 ביולי 1885 בורדו, צרפת  |
|
פטירה |
24 בינואר 1962 (בגיל 76) פריז, צרפת  |
|
מקום קבורה |
בית הקברות מונפרנאס  |
|
מדינה |
צרפת  |
|
מקום מגורים | * בורדו
* פריז
 |
|
תחום יצירה |
ציור, הדפס, פיסול  |
|
השכלה | école des beaux-arts de Bordeaux  |
|
פרסים והוקרה |
אביר בלגיון הכבוד  |
| andre-lhote.org |
|   |

**אנדרה לוט** (בצרפתית: **André Lhote**‏; 5 ביולי 1885 – 24 בינואר 1962) היה צייר קוביסטי צרפתי של נושאי דמות, נופים ודומם. הוא היה גם פעיל ומשפיע מאוד כמורה וככותב על אמנות.

## ראשית חייו

לוט נולד ב-5 ביולי 1885 בבורדו, צרפת, למד גילוף בעץ ופיסול מגיל 12, כשאביו מסר אותו ליצרן רהיטים מקומי כדי להכשירו כפסל בעץ. הוא נרשם לבית הספר לאמנויות יפות בבורדו בשנת 1898 ולמד פיסול דקורטיבי עד 1904.

בזמן שהותו שם, הוא החל לצייר בזמנו הפנוי ועזב את הבית בשנת 1905, ועבר לסטודיו משלו להתמסר לציור. הוא הושפע מגוגן וסזאן וקיים את תערוכתו האישית האישית הראשונה בגלריה דרואט בשנת 1910, ארבע שנים לאחר שעבר לפריז.

## קריירה

לאחר שעבד בתחילה בסגנון פוביזם, עבר לוט לקוביזם. הוא צמח לצד כמה מאבות האמנות המודרנית, כולל דושאן ואחרים.

פרוץ מלחמת העולם הראשונה קטע את עבודתו, ולאחר שחרורו מהצבא בשנת 1917, הוא הפך לאחד מקבוצת הקוביסטים שנתמכו על ידי ליאון רוזנברג. בשנת 1918 הוא הקים כתב עת לאמנות אליו תרם מאמרים על תורת האמנות עד 1940.
לוט לימד באקדמיה נוטרדאם דה שאנז בין השנים 1918 עד 1920, ומאוחר יותר לימד בבתי ספר אחרים בפריז - כולל באקדמיה גראנד שומיאר. כמו כן הקים בית ספר משלו, האקדמיה אנדרה לוט במונפרנאס בשנת 1922.

לוט הרצה על אמנות בצרפת ובמדינות אחרות, כולל בלגיה, אנגליה, איטליה, משנות החמישים גם במצרים ובברזיל. במצרים עבד עם הציירת המצריה אפת נאגי תוך שימוש בארכאולוגיה מצרית כנושא לעבודתם.

עבודתו זכתה בפרס הראשון בציור לשנת 1955, וועדת הפיסול של אונסק"ו מינתה אותו לנשיא של האגודה הבינלאומית לציירים, חרטים ופסלים.

לוט נפטר בפריז בשנת 1962.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרה לוט (בצרפתית)

 מדיה וקבצים בנושא **אנדרה לוט** בוויקישיתוף
* אנדרה לוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אנדרה לוט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אנדרה לוט באתר ArtCyclopedia
* אנדרה לוט באתר andre-lhote.org
* אנדרה לוט ותלמידיו הבינלאומיים - 13 מאמרים
* חמש יצירות אמנות של אנדרה לוט באתר Art UK

## הערות שוליים
# ארנסט באקמאסטר

ארנסט ויליאם באקמאסטר
Ernest William Buckmaster|  |
|
לידה |
1897 הות'ורן, אוסטרליה  |
|
פטירה |
1968 (בגיל 71 בערך) Warrandyte, אוסטרליה  |
|
מדינה |
אוסטרליה  |
|
פרסים והוקרה |
פרס ארצ'יבולד (1932)  |
|   |

**ארנסט ויליאם באקמאסטר** (באנגלית: **Ernest William Buckmaster**‏; 1897 – 1968) היה אמן אוסטרלי יליד ויקטוריה. הוא זכה בפרס ארצ'יבלד בשנת 1932 עם דיוקנו של סר ויליאם אירווין. הוא שימש גם כאמן מלחמה אוסטרלי במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה וקריירה

באקמאסטר נולד במלבורן ב-3 ביולי 1897. הוא היה בנם הבכור של הארי באקמאסטר, יצרן כובעי קש, ואשתו לטיה מרתה לבית צ'נדלר. הוא למד בבית ספר יסודי ממלכתי בבוקס היל, שם הראה מיומנויות ציור כבר בגיל צעיר.

באקמאסטר לא התאים לשירות במלחמת העולם הראשונה. מעסיקו, צייר חובב, הציע לו לעבור הכשרה באמנות. באקמאסטר למד ציור בבית הספר של הגלריה הלאומית במלבורן בין השנים 1918 ל-1924. הוא התגלה כצייר מוכשר של פורטרטים מסורתיים, טבע דומם ונופים עם קצב עבודה ותפוקה ניכרים. אחד מנכדיו סיפר שהוא יכול היה לעשות שלושה ציורים ביום. עבודות ציורי שמן שהוזמנו ארכו זמן רב יותר. דיוקנו שזכה בפרס ארצ'יבלד לקח ארבע-עשרה פגישות לפני סיומו.

תערוכת היחיד הראשונה שלו התקיימה בגלריית אתנאום במלבורן בפברואר 1926. מצבו הכלכלי היה כזה שהיה עליו לבקש מעושה המסגרות להכין אותם לתצוגה באשראי. הציורים נמכרו היטב, כאשר אחד מהם קנה מנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה עבור אוספו הפרטי.

עבודותיו פופולריות באוסטרליה ובניו זילנד, שם גלריות אמנות ציבוריות ואספנים פרטיים מחזיקים דוגמאות לציוריו. באקמאסטר לא אהב את האמנות המודרנית, ומתח עליה ביקורת בספרו ובמכתבים לעיתונים.

הוא היה חבר באגודת האמנים הוויקטוריאנית, ומכר דרכם תשעה עשר ציורים שהוצגו בין השנים 1919–1924. בשנת 1930 הוא עזב את אוסטרליה בסיור לימודי של שנה לאירופה. הוא ביקר באירופה שוב בשנת 1938.

ערב באולינדה,1939
דיוקנו של סגן מושל ויקטוריה, סר ויליאם אירווין, זכה בפרס ארצ'יבלד לשנת 1932. בשנה שלאחר מכן ערך תערוכות יחיד במלבורן, בסידני ובאדלייד. הוא היה חבר בקרן באקדמיה האוסטרלית לאמנות. בשנת 1936 הוזמן לצייר דיוקן של סר ג'יימס מיטשל, סגן מושל מערב אוסטרליה ודיוקן של העלמה ג'סיקה הרקורט, המכונה "הילדה היפה ביותר באוסטרליה", ציור שהיה בשלב הגמר בפרס ארצ'יבלד בשנת 1936.

באקמאסטר היה אמן מלחמה רשמי במלחמת העולם השנייה של המחלקה להיסטוריה צבאית של צבא אוסטרליה. התפקיד הביא אותו לסינגפור כדי לצייר את הכניעה היפנית. ציורים אלה מוחזקים בקנברה.

הוא התחתן עם דורותי לורה קוק ב-12 בפברואר 1936. הם התגרשו ב-15 בפברואר 1939 וכעבור שבוע התחתן עם פלורנס בוטינג במלבורן.

טבע דומם, 1945
באקמאסטר ביצע שתי נסיעות ארוכות לניו זילנד בשנות הארבעים והחמישים. בביקור האחרון הוא נסע 12,000 קילומטרים ברחבי הארץ וצייר נופים בשכר למנהלי מבשלות הבירה דומיניון באוקלנד.

הוא נפטר ב-18 באוקטובר 1968 בביתו בווארנייט. הוא הותיר אחריו את אשתו וחמשת ילדיהם. קברו נמצא בבית העלמין לילידייל.

אף על פי שהוא צייר מוכשר של פורטרטים ונושאי טבע דומם, הוא ידוע בעיקר בנופיו. את אלה שהוא צייר בדרך כלל באוויר הפתוח ולא מתצלומים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ארנסט באקמאסטר** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# מקס מלדרום

דאנקן מקס מלדרום
Duncan Max Meldrum|  |
| צילום של מקס מלדרום, בין 1920 ל-1925 |
|
לידה |
3 בדצמבר 1875 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד  |
|
פטירה |
6 ביוני 1955 (בגיל 79) Kew, אוסטרליה  |
|
שם לידה | Duncan Max Meldrum  |
|
מדינה |
אוסטרליה  |
|
תחום יצירה |
ציור  |
|
זרם באמנות | Australian Tonalism  |
|
השכלה |
בית הספר לאמנות של הגלריה הלאומית של ויקטוריה  |
|
פרסים והוקרה | * פרס ארצ'יבולד (1939)
* פרס ארצ'יבולד (1940)
 |
|   |

**דאנקן מקס מלדרום** (באנגלית: **Duncan Max Meldrum** ‏; 3 בדצמבר 1875 – 6 ביוני 1955) היה אמן ומורה אוסטרלי יליד סקוטלנד, הידוע בעיקר כמייסד הטונליזם האוסטרלי, סגנון ציור ייצוגי שהפך פופולרי במלבורן בתקופה שבין מלחמות העולם. הוא גם זכה לתהילה על עבודות הדיוקן שלו, וזכה בפרס ארצ'יבלד  היוקרתי לדיוקנאות ב-1939 וב-1940.

## ביוגרפיה

### ראשית חייו

מלדרום נולד באדינבורו, סקוטלנד, בנו של אדוארד דייוויד מלדרום, כימאי, ורעייתו כריסטין, לבית מקגלשן. המשפחה היגרה לאוסטרליה בשנת 1889. מלדרום למד בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בויקטוריה . בשנת 1899 הוא זכה במלגה הוויקטוריאנית, במסגרתה בחר להשלים את לימודיו באמנות בפריז. זמן קצר לאחר מכן, הוא לא היה מרוצה מהמוסכמות האקדמיות של בתי הספר בפריז. בעודו גר בצרפת הוא התחתן עם ז'אן יוג'ני ניטש, זמרת.

הוא חזר למלבורן למשפחתו בשנת 1912, שם התגורר עם הוריו במזרח מלבורן . בשנת 1915 הוא שכר סטודיו.

### קריירה

מקס מלדרום, דיוקן של קפטן פרסי סטוקי , 1920
הוא ניהל בסטודיו את בית הספר לציור מלדרום בין השנים 1916 ו-1926. בין תלמידיו היו קלריס בקט, קולין קולאהן , אוגוסט קורנלס, פרסי ליסון , ג'ון פארמר, פולי הארי  וארנולד שור , והייתה לו השפעה ניכרת על עבודתו של חברו אלכסנדר קולקוהון , שבנו ארצ'יבלד היה אז גם סטודנט בבית ספר של מלדרום. בשנים 1916–1917 נבחר לנשיא אגודת האמנים הוויקטוריאנית , אך עזב את התפקיד על רקע מחלוקת בשנה שלאחר מכן, מה שגרם לתלמידיו להקים קבוצה פורצת דרך - "אגודת עשרים ציירי מלבורן ", שנותרה פעילה בעולם האמנויות במלבורן.

#### אמנות מודרנית

למרות מנהיגותו את הקבוצה של הטונליזם האוסטרליים, שנחשבו כמבשרי המינימליזם, יחסו של מלדרום לאמנות מודרנית היה ריאקציוני. בשנת 1937 הוא תיאר את המודרניזם כ'פראות ','גס ושפל' ו'עלול להשפיל את טעמם של ילדינו'.

#### על אמניות

אף שנשים היו בין חסידיו, ואת אחת מהן, קלריס בקט, העריך מאוד היו לא דעות מוצקות על אי יכולתן של נשים להיות אמניות. הוא היה ביקורתי על זכייתה של נורה הייסן בפרס ארצ'יבלד בשנת 1938 ואמר: "גברים ונשים מורכבים בצורה שונה. נשים קשורות יותר לדברים הפיזיים של החיים, ולצפות מהן שיעשו דברים מסוימים באותה מידה כמו גברים זה רעיון מטורף [...] אמן גדול צריך לנסוע בדרך עצמאית. הוא נהיה גדול רק על ידי התאמצות מתמדת עד גבול כוחו. אני מאמין שחיים כאלה אינם טבעיים ובלתי אפשריים עבור נשים."

בשנה שלאחר מכן הוא זכה בעצמו בפרס ארצ'יבלד, ושוב בשנת 1940.

## מוות

מלדרום נפטר ב־6 ביוני 1955 בקיו , ויקטוריה, בן 79.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מקס מלדרום** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# ג'יימס פיטר קווין

ג'יימס פיטר קווין
James Peter Quinn|  |
| אמני המלחמה האוסטרלים |
|
לידה |
4 בדצמבר 1869 מלבורן, אוסטרליה  |
|
פטירה |
18 בפברואר 1951 (בגיל 81) מלבורן, אוסטרליה  |
|
מדינה |
אוסטרליה  |
|
הושפע על ידי |
ז'אן-פול לורן  |
|
השכלה | * אקדמיה ז'וליאן
* אקדמיית קולארוסי
* Académie Delécluse
 |
|   |

**ג'יימס פיטר קווין** (באנגלית: **James Peter Quinn**‏; 4 בדצמבר 1869 – 18 בפברואר 1951) היה צייר פורטרטים אוסטרלי יליד מלבורן.

## ביוגרפיה

הוא למד במשרה חלקית בהדרכתו של פרדריק מק'קבין, בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בוויקטוריה במלבורן בהנהלת ג'ורג' פולינגסבי ולינדזי ברנרד הול בשנים 1889– 1893. לאחר מכן נסע לפריז ולמד באקדמיה ז'וליאן וב"אקול דה בו-ארטס" בין השנים 1893–1901. הוא בילה זמן מסוים בציור במושבת האמנות אטפלס בצפון צרפת, לצד אוסטרלים אחרים ובהם איזובל ריי, רופרט באני והילדה ריקס ניקולס.

ב־1904 הוא היה צייר פורטרטים מצליח ביותר והציג באקדמיה המלכותית לאמנויות. זכה לשבחים בסלון פריז, בשנת 1912. הוא הוזמן לצייר את ג'וזף צ'מברלין, הדוכסית מיורק והדוכס מווינדזור.

הוא הוסמך כאמן מלחמה רשמי עבור ה- AIF הראשון במהלך מלחמת העולם הראשונה, וצייר קצינים בולטים בצרפת (מה שגרם לחיכוך ניכר עם הרשויות ועמיתיו האמנים).

בשנת 1919 בלונדון צייר קווין את הגנרל היהודי סר ג'ון מונש, מפקד החייל האוסטרלי. מונש, שהוכרז כגנרל בעל התושייה החדשנית ביותר של מלחמת העולם הראשונה, תכנן וביצע עם חמש הדיוויזיות האוסטרליות שלו, והקורפוס הקנדי עם האגף הימני שלהם, את הניצחון המשמעותי בקרב אמיין, 8 באוגוסט 1918 . קרב שהביא לסיום מוקדם מהצפוי של מלחמת העולם הראשונה. דיוקנו של קווין היה שייך למשפחת מונש-בנט עד שהוענק לגלריית הדיוקנאות הלאומית של אוסטרליה, קנברה. דיוקן זה היה המודל בעיצוב מדליית מונש שהוענק מדי שנה לאוסטרלי מצטיין על תרומתו במנהיגות, יושרה ושירות לקהילה האוסטרלית ומחוצה לה. (כפר מונש נקרא על שמו)

משנת 1919 עבד קווין עם חברת תקליטים קנדית, וחזר לאוסטרליה רק בדצמבר 1935 לאחר מות הבן. הוא הצטרף מחדש לחברת האמנים הוויקטוריאנית השמרנית ביותר ואף היה נשיא למשך שנה, אך פתיחותו לאמנות מודרנית לא הפכה אותו לאהוד והייתה בסיס לעימות פומבי עם ראש הממשלה רוברט מנזיס. עם זאת, הוא המשיך להציג את ציוריו ולימד בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בוויקטוריה. עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1932.

תערוכת הנצחה נערכה במרכז הוויקטוריאני לאמנויות בשנת 1980.

## גלריה

* לויטנט גנרל הארי שוואל
* הרולד פרקר
* ליליאן המילטון

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס פיטר קווין** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# קליאנת' ברוקס

קליאנת' ברוקס
Cleanth Brooks| אין תמונה חופשית |
|
לידה |
16 באוקטובר 1906 מוריי, ארצות הברית  |
|
פטירה |
10 במאי 1994 (בגיל 87) ניו הייבן, ארצות הברית  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מקום מגורים |
ניו הייבן  |
|
ענף מדעי |
ביקורת ספרות  |
|
השכלה | * אוניברסיטת ואנדרבילט (1928)
* אוניברסיטת טוליין (1928)
* אקסטר קולג' (1931)
 |
|
פרסים והוקרה | * מלגת גוגנהיים (1953)
* הרצאת ג'פרסון (1985)
* מלגת רודס (1929)
 |
|   |

**קליאֵנת' ברוקס** (באנגלית: **Cleanth Brooks**;‏ 16 באוקטובר 1906 – 10 במאי 1994) היה מבקר ספרות אמריקאי רב השפעה. זוכה "הרצאת ג'פרסון" לשנת 1985.

## קורות חיים

ברוקס למד באוניברסיטת ואנדרבילט בה פגש את רוברט פן וורן. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת טוליין וזכה במלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד. הוא היה תלמידו של ג'ון קרואו רנסום.

## עבודתו והשפעותיו

ברוקס היה בין החשובים והבולטים בחברי אסכולת הביקורת החדשה באמצע המאה העשרים ובלט בקריאה הצמודה שלו. בין השאר ידוע ברקוס בכך שתיאר קריאה "רשלנית" ובלתי קשובה בביטוי נפוץ גם היום - "the Heresy of Paraphrase".

ספריו של ברוקס כוללים את "*Well-Wrought Urn*", שפורסם ב-1947 ו-"*Modern Poetry and the Tradition*", שפורסם ב-1939. בשתי עבודות אלו ברוקס שם דגש על מרכזיותם של דו המשמעות והפרדוקסליות להבנת שירה. כמו כן, ברוקס כתב מחקר על ויליאם פוקנר; הוא כתב, יחד עם רוברט פן וורן, ספר לימוד משפיע, בשם "*Literary Criticism: A Short History*". עבודותיו המאוחרות יותר כוללות את הספר "*A Shaping Joy: Studies in the Writer's Craft*"

## קישורים חיצוניים

* קליאנת' ברוקס, ברשת החברתית Goodreads
* קליאנת' ברוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# האדם הוויטרובי

האדם הוויטרובי
Le proporzioni del corpo umano secondo Vitruvio|  |
|
מידע כללי |
|
אמן |
לאונרדו דה וינצ'י |
|
תאריך יצירה |
1490 |
|
טכניקה וחומרים |
דיו על נייר |
|
ממדים בס"מ |
|
רוחב |
25.5 ס"מ  |
|
גובה |
34.6 ס"מ  |
|
נתונים על היצירה |
|
זרם אמנותי |
הרנסאנס האיטלקי  |
|
מספר יצירה |
69 (גלריית האקדמיה)  |
|
מיקום |
ונציה שבאיטליה |
|   |

**האדם הוויטרוּבי** (באיטלקית: **L'Uomo Vitruviano**, או **Le proporzioni del corpo umano secondo Vitruvio**, "הפרופורציות של גוף האדם על פי ויטרוביוס") הוא רישום מפורסם של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1490. הרישום המשקף זאת, עושה שימוש בפרופורציות ובסימטריה של גוף האדם, כסמל ליופי, לשלמות ולהרמוניה. הוא מהווה ביטוי של גילוי מחדש של הפרופורציות המתמטיות של גוף האדם במאה ה-15, ונחשב לאחת מיצירות האמנות הידועות של הרנסאנס האיטלקי.

הרישום עשוי בדיו. מידותיו: 34.3 ס"מ לאורכו ו-24.5 ס"מ לרוחבו. הוא מהווה כיום חלק מהאוסף של גלריית האקדמיה (Gallerie dell'Accademia) שבוונציה. הרישום מתאר את צורתו של גבר עירום בשני מצבים ה"מונחים" זה על גבי זה כשידיו מושטות הצידה, כל אחד מהמצבים חסום, פעם במעגל, ופעם בריבוע. הציור והטקסט נקראים לעיתים "קאנון היחסים".

הרישום של לאונרדו היה במקור איור לספר על יצירותיו של אדריכל הרומאי ויטרוביוס בספרו "על אודות האדריכלות", העוסק בפרופורציות גוף האדם (הגברי). דה וינצ'י תרגם את הטקסט, כתב אותו בכתב ראי, והוסיף לו איור שממחיש את הכתוב בו:

* כף יד היא כרוחב ארבע אצבעות
* כף רגל היא באורך של שלוש כפות ידיים
* אמה היא ברוחב של שש כפות ידיים
* גובה אדם הוא כארבע אמות
* צעד כפול הוא כארבע אמות
* אורך אדם עם זרועות מושטות שווה לגובהו של האדם
* המרחק בין קו השערות ובין תחתית הסנטר הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין תחתית הסנטר הוא 1/8 מגובהו של אדם
* המרחק בין קו השערות ובין פסגת החזה הוא 1/7 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין הפטמות הוא 1/4 מגובהו של אדם
* רוחב הכתפיים המקסימלי הוא 1/4 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק וקצה היד הוא 1/5 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק ובית השחי הוא 1/8 מגובהו של אדם
* אורך כף היד הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין תחתית הסנטר ובין האף הוא 1/3 מאורך הפנים
* המרחק בין קו השערות ובין הגבות הוא 1/3 מאורך הפנים
* אורך האוזן הוא 1/3 מאורך הפנים

## עדות להשפעה רעיונית או לשיתוף פעולה

תמונה דומה מוקדמת יותר צוירה על ידי יאקומו אנדראה מפרארה  והחוקרים סבורים שהייתה לו השפעה רבה על הציור של לאונרדו או שהוא אף צויר בשיתוף פעולה עמו.

## שימושים בציור

רשת מלונות לאונרדו, שהיא מותג של רשת מלונות פתאל, משתמשת באדם הוויטרובי כלוגו שלה, אך בשינוי קל - הפין הוסר.

איטליה בחרה להטביע את האדם הוויטרובי על הצד הלאומי (צד הנושא) של מטבע 1 אירו.

מולדובה נעזרה באיור האדם הוויטרובי כהמחשה לנושא זכויות האדם, על גבי בול דואר רשמי שהונפק מטעמה לציון יובל ליום זכויות האדם הבין-לאומי.

## ראו גם

* מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
* דיסקית פיוניר
* פוזת טי

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **האדם הוויטרובי** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# מוזיקת פולק

**מוזיקת פולק** או **מוזיקה עממית** (באנגלית: **Folk music**) היא מוזיקה המבוססת על מסורות עממיות אזוריות מסוימות. אלמנטים, השפעות וכלים מסורתיים הם עמוד השדרה העיקרי, אך מאפיינים עכשוויים עשויים להיות נוכחים גם כן. תת-ז'אנרים של מוזיקת פולק מסורתית כוללים ז'אנרים המושרשים עמוק במסורות האזוריות, גם אם גלגוליהם המודרניים אינם מסורתיים ככאלה.

## מוזיקת פולק מסורתית

**מוזיקת פולק מסורתית** או **מוזיקה עממית מסורתית** (באנגלית: **Traditional folk music**) הוגדרה כמוזיקה המבוססת על מסורות עממיות אזוריות מסוימות, כמוזיקה העוברת מפה לאוזן, כמוזיקה ישנה שאין לה מחבר ידוע, וכ"מוזיקה שהאנשים שרו".

מקורו של המונח "מוזיקת פולק" הוא במאה ה-19, אם כי ברור שמוזיקה זו הייתה קיימת הרבה לפני כן. יש המרחיבים את המוזיקה האתנית גם למסורות המוזיקה של התפילה ומוזיקה השייכת למנהגים ולפולחן הסובבים את הדת והמסורת, כמו פיוטים.

מוזיקת פולק התחילה וגם שורדת בחברות שעוד לא הושפעו מתקשורת ההמונים ומהמסחור של התרבות. בדרך כלל כל הקהילה נטלה בה חלק וכדי להופיע לא נדרשה מומחיות או ידע מוזיקלי מקצועי. את מוזיקת הפולק למדו בעל פה ולכן שירי העם והמחולות עברו גלגולים רבים והשתנו מדור לדור.

מוזיקת הפולק כוללת שירי פולחן, שירי חג, שירי אהבה, שירי מלחמה, שירי ערש, נעימות וריקודי עם.

במאה ה-19 החלו מלחינים להתעניין במוזיקת הפולק ושילבו אותה ביצירותיהם. בקהילות השונות הופצו שירי עם שתיארו את החיים
וכך נוצרו מסורות וסגנונות עממיות. חקר מוזיקת הפולק הביא גם להתפתחות של איסוף שירים ומנגינות עממיות באופן נרחב. המחקרים על מוזיקת הפולק גילו שרוב מחברי מוזיקת הפולק הם אנשים כפריים.

בראשית שנותיה של מדינת ישראל וכחלק מתחיית הלשון העברית תורגמו לעברית מגוון שירים מתרבויות שונות. באותן שנים היה נפוץ המונח "לחן עממי", גם עבור שירים מודרניים שנכתבו בתקופה שקדמה להקמת המדינה. תופעה זו, של תרגום שירים לועזיים לעברית נמשכה גם בעשורים הבאים, והתבססה בעיקר על מוזיקה רוסית ויוונית.

## מוזיקת פולק עכשווית

 ערך מורחב – **מוזיקת פולק עכשוויתמוזיקת פולק עכשווית** או **מוזיקה עממית עכשווית** (באנגלית: **Contemporary folk music**) המכונה לעיתים קרובות פשוט "**פולק**", הוא מונח המתייחס לסגנונות המוזיקה המושפעים ממוזיקת פולק מסורתית, שהתעוררו בעקבות תחיית הפולק האמריקאית באמצע המאה ה-20. מוזיקת פולק עכשווית היא בדרך כלל אקוסטית, עם עיבודים מינימליים, ולרוב מורכבת יותר רק מגיטרה ושירה.

## ראו גם

* אני נוכרי

## קישורים חיצוניים

* מוזיקה עממית, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# אידאוגרפיה

שיר אידאוגרפי של גיום אפולינר בצורת מגדל אייפל
**אידאוגרפיה**, המכונה גם **שירה קונקרטית** (Concrete poetry) או בצרפתית **קליגרם** (Calligramme), היא שירה מצוירת, כלומר שירה הנכתבת, נדפסת, מצולמת או מצוירת בדרך גרפית. זהו סוג של שירה שאינו מסתפק רק בהבאת הטקסט, אלא חותר לתאר בדרך ציורית את מהות התוכן של הטקסט. נקראת גם שירה קונקרטית, שירה תבניתית, שירי צורה.

השיר האידאוגרפי, המצויר, מנסה לאחד את שלוש האמנויות: שירה, ציור ומוזיקה, למצג אחד. הניסיונות לשוות לכתוב צורה גרפית הם קדומים מאוד, והחלו עם המצאת הכתב והאלף בית העברי והלטיני. בספרות ימי הביניים שקדמה להמצאת הדפוס, היו נפוצים שירי צורה, בעיקר בדמותם של תשמישי קדושה: גביעים, נרות, רימונים ועוד. ידוע בתולדות השירה העברית מימי הביניים שירו של רבי אברהם אבן עזרא לכבוד רבנו תם, נכדו של רש"י. השיר צויר במתכונת של אילן מסועף.

בבתי כנסת רבים וכן בסידורים, בעיקר אצל בני עדות המזרח, מופיע מזמור ס"ז בתהילים "למנצח בנגינות" בצורת המנורה.

בספרות האירופית החדשה בלטו כמה משוררים מפורסמים בנטייתם לכתוב שירי ציור. גיום אפולינר, המשורר הצרפתי, למשל, פרסם ספר שירים בשם "קליגרמות", ובו הביא שירי צורה רבים, בדמות חיות, פרחים וגרמי השמים. המשורר הגרמני כריסטיאן מורגנשטרן כתב שירי צורה ייחודיים. גם המשורר הספרדי הידוע, רפאל אלברטי, פרסם כמה וכמה שירי ציור בתוך כתביו. כן כתבו שירי צורה וציור משוררים אוונגרדיים בברית המועצות, באיטליה ובארצות נוספות. מגזין האומנות 291 היה הראשון לפרסמו בארצות הברית.

אצל חברי תנועת הדאדא שימשה השירה האידיאוגרפית, אשר כונתה כ"**שירה לטריסטית**", כפיתוח של השירה הפונטית הדדאיסטים, ראו באותיות, המהוות את היחידות הבסיסיות של השירה, כעדיפות על המילים היוצרות משמעות.

בשירה העברית החדשה בולט המשורר אבא קובנר בשירי הציור שפרסם בכמה מספרי שיריו: ב"מכל האהבות", ב"אחותי קטנה", ב"אדמת החול", ובפואמה שלו "להקת הקצב מופיעה על הר גריזים". האידאוגרפיה קיבלה דחיפה עצומה עם המצאת המחשב ועם המצאת התוכנות לגרפיקה ממוחשבת. משוררים רבים מאוד, חובבנים ושאינם חובבנים, מנצלים היום את אפשרויות המחשב ומשלבים, ברמות שונות של איכות, את שלוש האמנויות: שירה ציור ומוזיקה.

## קישורים חיצוניים

* אידאוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# סיי טוומבלי

סיי טוומבלי
Cy Twombly| אין תמונה חופשית |
|
לידה |
25 באפריל 1928 לקסינגטון, וירג'יניה, ארצות הברית  |
|
פטירה |
5 ביולי 2011 (בגיל 83) רומא, איטליה  |
|
שם לידה | Edwin Parker  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
שם עט |
Twombly, Edwin Parker  |
|
יצירות ידועות | The Ceiling  |
|
תחום יצירה |
ציור, פיסול  |
|
זרם באמנות |
אקספרסיוניזם מופשט, פוסטמודרניזם  |
|
הושפע על ידי | Pere Daura Garcia, רוברט מאת'רוול, פרנץ קליין, בן שאן  |
|
השכלה | * בלאק מאונטיין קולג' (1952)
* ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק (1951)
* בית הספר של המוזאון לאומנויות יפות בבוסטון (1949)
* אוניברסיטת וושינגטון ולי
* תיכון דרלינגטון
* Aiglon College
 |
|
ילדים | Alessandro Cyrus Twombly  |
|
פרסים והוקרה | * אביר בלגיון הכבוד
* פרס רובן (1987)
* פרימיום אימפריאל (1996)
* טבעת הקיסר של גוסלאר
 |
|   |

**אדווין פארקר *סיי* טוומבלי, ג'וניור** (באנגלית: **Cy Twombly**; ‏25 באפריל 1928 – 5 ביולי 2011) היה צייר ופסל אמריקאי, הידוע בציוריו האקספרסיוניסטים המופשטים ובשימוש שעשה בשרבוט ביצירותיו.

## ביוגרפיה

טוומבלי נולד בעיר לקסינטון (Lexington) שבווירג'יניה. הוא למד אמנות בבוסטון ובניו יורק, ובשנת 1952 עבר למכללת בלק מאונטן בצפון קרוליינה בה למד עם פרנץ קליין ורוברט מאת'רוול. בשנים אלה, הושפע מעבודותיו של פאול קלה וממחוות מופשטות בציור. במהלך שנות החמישים של המאה ה-20 הכיר טוומבלי את אמני הפופ ארט האמריקאים כדוגמת רוברט ראושנברג וג'ספר ג'ונס. עם הראשון יצא ב-1954 לאיטליה ולמרוקו, בעזרת מלגה, ומשנת 1957 עד למותו גר באזור נאפולי וברומא. להערכת המבקרים זכה ראשית באירופה, ומשנות השמונים לערך גם בארצות הברית.

טוומבלי התפרסם בזכות ציורי הענק האבסטרקטיים שלו, שכללו שימוש בצבעים נועזים, בגרפיטי ובאותיות. כמה יצירות מפורסמות משנות השישים מחקות כתיבה צפופה או קליגרפיה על לוח. מתוך מאמץ לצייר בחושניות רבה, במיעוט מלאכותיות ותכנון מראש, טוומבלי אימץ שיטות כגון ציור בחושך, ביד שמאל או בישיבה על כתפי אדם אחר. ציוריו קשורים בעיקר בנושאים מן התרבות הקלאסית והספרות.

עבודותיו נמצאות ומוצגות במוסדות אמנות רבים ויוקרתיים ברחבי העולם, כגון מוזיאון טייט מודרן בלונדון, הביאנלה של ונציה, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, אוסף מניל ביוסטון טקסס (בבניין המוקדש לו), מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון גוגנהיים בילבאו, מוזיאון הלובר בפריז ובתערוכה מוזיאלית באבו דאבי. בשנת 2010 הוזמן טוומבלי ליצור תקרה מצוירת עבור מוזיאון הלובר.

טוומבלי נפטר בשנת 2011 ברומא ממחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סיי טוומבלי** בוויקישיתוף
* סיי טוומבלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סיי טוומבלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* סיי טוומבלי, ברשת החברתית Goodreads
* סיי טוומבלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סיי טוומבלי, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)
* סיי טוומבלי, באתר Discogs (באנגלית)

## הערות שוליים