Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# המערכה באוקיינוס השקט

זירת האוקיינוס השקט ביחס לזירת דרום מערב האוקיינוס השקט
**המערכה באוקיינוס השקט** או **זירת האוקיינוס השקט** הייתה חלק מהזירה הפסיפית במלחמת העולם השנייה, והתחוללה בשטחי האוקיינוס השקט והמדינות הגובלות בו. המערכה כללה את רוב שטחי האוקיינוס, מלבד הפיליפינים, אוסטרליה, איי הודו המזרחית, גינאה החדשה ואיי שלמה (כל אלה השתייכו למערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט). המערכה גם אינה כוללת את סין ואת דרום מזרח אסיה.

הייתה זו אחת המערכות הימיות העיקריות במלחמת העולם השנייה, ובה התעמת הצי הקיסרי היפני כנגד הצי האמריקאי, הצי המלכותי הבריטי, הצי ההולנדי והצי הצרפתי.

המערכה באוקיינוס השקט הייתה אחת משתי המערכות הראשונות בהן פתחה ארצות הברית כנגד כוחות מדינות הציר לקראת סוף שנת 1942, עם קרב גוודלקנל והמערכה בגינאה החדשה. המערכה השנייה הייתה המערכה בצפון אפריקה, שהחלה עם מבצע לפיד.

פיקוד המערכה באוקיינוס השקט התחלק לשניים החל מאמצע 1942:

* פיקוד אזורי האוקיינוס השקט (Pacific Ocean Areas), בפיקודו של אדמירל צ'סטר נימיץ, כלל את מרכז האוקיינוס השקט, את חלקיו הצפוניים והדרומיים, כשלכל אזור יש מפקד נפרד.
* פיקוד דרום מערב האוקיינוס השקט, בפיקודו של גנרל דאגלס מקארתור.

בשל שיתוף הפעולה ההדוק בין צבא ארצות הברית והצי האמריקאי במערכה לא היה לזירה זו מפקד יחיד (כמו דווייט אייזנהאואר בזירה האירופאית). המבנה הארגוני של הזירה אכן היה מורכב ודרש התערבות תכופה מצד המטות המשולבים, ודרש ממפקדי הצי והצבא לדווח ישירות גם לשר המלחמה וגם לשר הצי (מורכבות זו היא שהביאה לייסוד מחלקת ההגנה של ארצות הברית ב-1947).

אדמירל איסורוקו יממוטו פיקד על הצי היפני המשולב עד מותו באפריל 1943, אז תפסו את מקומו אדמירל מינאיצ'י קוגה (1943–1944) ואדמירל סואמו טויודה (1944–1945).

## קרבות מרכזיים

* ההתקפה על פרל הארבור
* קרב מידוויי
* המערכה באיי גילברט ומרשל
* קרב ים הפיליפינים
* קרב איוו ג'ימה

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מלחמת העולם השנייה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# הארמייה העשירית (ארצות הברית)

הארמייה העשירית|  |
| תג הכתף של הארמייה העשירית |
|
פרטים |
|
מדינה | ארצות הברית ארצות הברית |
|
שיוך | הצבא האמריקני הצבא האמריקני |
|
אירועים ותאריכים |
|
תקופת הפעילות |
20 ביוני 1944 – 15 באוקטובר 1945 (שנה ו־3 חודשים) |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה |
|
נתוני היחידה |
|
כוח אדם |
4 דיוויזיות רגלים ושלוש דיוויזיות נחתים |
|
פיקוד |
|
מפקדים |
לוטננט גנרל סיימון בוליבר באקנר מייג'ור גנרל רוי גייגר גנרל ג'וזף סטילוול |

**הארמייה העשירית של ארצות הברית** הייתה עוצבה של צבא ארצות הברית, שלחמה בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-20 ביוני 1944 בטקסס שבארצות הברית. הפעולה הקרבית היחידה שבה השתתפה הייתה המערכה לכיבוש האי אוקינאווה, שהחלה ב-1 באפריל 1945 ונסתיימה ב-2 ביולי באותה שנה. במהלכה עמדו תחת פיקוד הארמייה שני קורפוסים – הקורפוס ה-24 (ארבע דיוויזיות רגלים) והקורפוס האמפיבי ה-3 (שלוש דיוויזיות של חיל הנחתים).

במערכה באוקינאווה היו לארמייה 7,600 הרוגים וכ-31,800 פצועים. בין ההרוגים היה גם מפקדה של הארמייה, לוטננט גנרל סיימון בוליבר באקנר. הוא נהרג בהפגזה ארטילרית יפנית ב-18 ביוני 1945. כממלא מקומו מונה מייג'ור גנרל רוי גייגר מחיל הנחתים, וב-23 ביוני מונה גנרל ג'וזף סטילוול למפקד הארמייה.

הארמייה יועדה ליטול חלק במבצע קורונט - השלב השני של מבצע נפילה, המבצע המתוכנן לפלישה ליפן עצמה, אך כניעת יפן באוגוסט 1945 ביטלה את הצורך בפלישה זו. כוחות מן הארמייה נחתו בקוריאה ב-8 בספטמבר 1945, קיבלו את כניעת הכוחות היפניים בשטח שהיה לאחר מכן לקוריאה הדרומית והיוו את הבסיס לממשל הצבאי האמריקני שם.

לאחר סיום המלחמה נגד יפן, ב-15 באוקטובר 1945, הושבתה הארמייה.

## לקריאה נוספת

* ג'ון טולנד, **השמש העולה: שקיעתה ונפילתה של הקיסרות היפנית, 1936-1945**, תל אביב: משרד הביטחון, 1985.
* Roy Appleman, **Okinawa: The Last Battle**, United States Army in World War II, Washington: Government Printing Office, 1948.

## קישורים חיצוניים

* Okinawa: The Last Battle, מתוך סדרת הספרים צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה באתר המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית.

## הערות שוליים
# הצי השביעי של ארצות הברית

הצי השביעי של ארצות הברית
United States Seventh Fleet|  |
|
פרטים |
|
מדינה |
ארצות הברית |
|
שיוך |
צי ארצות הברית |
|
סוג |
צי מלחמתי |
|
בסיס האם |
יוקוסוקה, יפן |
|
אירועים ותאריכים |
|
תקופת הפעילות |
1943–הווה (כ־83 שנים) |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה, משבר מצרי טאיוואן השלישי, מלחמת וייטנאם  |
|
פיקוד |
|
יחידת אם |
פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית |
|
דרגת המפקד |
תת-אדמירל |
|
מפקד נוכחי |
פטריק הניפין |
|   |

**הצי השביעי של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Seventh Fleet**) הוא יחידה מבצעית קדמית של צי ארצות הברית, שתחום אחריותה באזור האוקיינוס השקט ממערב לקו התאריך הבינלאומי ובאזור האוקיינוס ההודי מזרחית לגבול הודו-פקיסטן.

## ארגון ויחידות

הצי כולל בין 50 ל-70 ספינות וצוללות, 140 כלי טיס וכ-20,000 חיילים. בסיסי הצי פרושים ביוקוסוקה ובססבו שביפן, בגואם, בסיאול ובצ'נגוון שבקוריאה הדרומית, ובסינגפור.

יחידות הצי העיקריות:

* כוח משימה 70 - כוח תקיפה בראשות נושאת מטוסים וכוח לחימה המתבסס על סיירות ומשחתות
* כוח משימה 71 - כוחות מיוחדים של הצי
* כוח משימה 72 - כוח סיור של הצי
* כוח משימה 73 - אחראי לפעילות הלוגיסטית
* כוח משימה 74 - אחראי לפעילות הצוללות במרחב אחריות הצי
* כוח משימה 75 - אחראי לפעילות באזורי החוף במרחב אחריות הצי
* כוח משימה 76 - כוח תקיפה אמפיבי לתמיכה בפעילות חיל הנחתים של ארצות הברית
* כוח משימה 78 - כוח הצי בפיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה
* כוח משימה 79 - כוח משלוח של חיל הנחתים

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הצי השביעי של ארצות הברית** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של הצי השביעי של ארצות הברית (באנגלית)

* הצי השביעי של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק
* הצי השביעי של ארצות הברית, ברשת החברתית X (טוויטר)
* אתר הצי השביעי
# מועצת הפיתוח של מזרח אסיה

**מועצת הפיתוח של מזרח אסיה** הייתה סוכנות ממשלתית באימפריה היפנית שפעלה בין 1938 ל-1942.

המועצה הוקמה בנובמבר 1938 במהלך כהונות של ראש ממשלת יפן, פומימרו קונואה והייתה שתאם את מדיניות סין בממשלה. המועצה נועדה בתחילה לקדם את הפיתוח התעשייתי והמסחרי בסין וזאת על מנת להגביר את התמיכה בשלטון היפני בשטחים שכבשו במהלך המאה ה-20. עם זאת, הסוכנות במהירות נפלה לידי הצבא היפני הקיסרי, שהפכה אותה לכלי לביצוע עבודת כפייה ושעבוד במכרות ובתעשיות מלחמה.

המועצה אוחדה למשרד מזרח אסיה הגדולה ב-1942.

## היסטוריה

מלחמת סין–יפן השנייה לא נגמרה בזריזות כפי שהבטיח הצבא היפני הקיסרי, ובעקבות כך החליט ראש הממשלה היפני, פומימרו קונואה להקים סוכנות מרכזית שתתאם את כל הפעולות הממשלתיות והיוזמות הכלכליות באזור סין, פרט לענייני היחסים הדיפלומטיים, שנשארו בתחומי משרד החוץ. המועצה נתנה חסות לפיתוח תעשייתי ומסחרי, יצירת מקומות עבודה ותשתיות, ובכך תגביר את התמיכה בשלטון היפני בשטחים שכבשה במהלך מלחמת סין-יפה ובמלחמת העולם השנייה.

המועצה הקימה מספר סניפים ברחבי השטחים הכבושים בין; עם זאת, עמדות הכוח במועצה נתפסו במהירות על ידי אנשי הצבא היפני הקיסרי, שקיווה להגביל את כל המעורבות האזרחית בסין ולאחר מכן מינה את הגנרל יאנגאווה הייסוקה לפקח על פעולותיו. על פי ההיסטוריון הסיני ז'יפן ג'ו, המועצה הפעילה מערכת שלמה של עבודת כפייה ג'ו טוען כי לפחות חמישה מיליון אזרחים סינים מצפון סין וממנצ'וקוו היו משועבדים לעבודה במכרות ובתעשיות מלחמה במגרת מועמת הפיתוח של מזרח אסיה. המועצה הייתה גם מעורבת באופן ישיר במתן כספים לסוחרי אופיום סינים וזאת כ"טובה" לממשלות ששיתפו פעולה עם היפנים, בהן ממשלת ואנג ג'ינג-ויי, מנגג'יאנג ומנצ'וקוו. טענות אלו גם איששו ראיות אחרות, שפורסמו על ידי בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק.

המועצה אוחדה למשרד מזרח אסיה הגדולה ב-1942.

## ראו גם

* ועידת מזרח אסיה רבתי
* מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# הברית האנגלו-יפנית

**הברית האנגלו-יפנית** הראשונה נחתמה בלונדון ב-30 בינואר 1902, על ידי לורד לנסדאון (השר לענייני חוץ הבריטי) והייאשי טדאסו (שר יפני), במטרה לחזק את האינטרסים המקומיים של השתיים בנוגע לסין וקוריאה. כהישג דיפלומטי, הברית התחדשה והוארכה פעמיים, ב-1905 וב-1911, לפני שהברית איבדה את מעמדה ב-1921, והסתיימה רשמית ב-1923.

## סיבות לקיום הברית

בשנת 1894 הייתה בריטניה למדינה הראשונה שהסכימה לבטל את החוזים הלא-שוויוניים שלה עם יפן. לפני מלחמת סין–יפן הראשונה הסכימה בריטניה להישאר נייטרלית ולשכנע את יתר מדינות המערב לנקוט עמדה דומה. האפשרות לברית בין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד לבין יפן נשקלה ב-1895, כאשר בריטניה סרבה להצטרף להתערבות המשולשת של צרפת, גרמניה ורוסיה נגד הכיבוש היפני של חצי האי ליאוטנג. אירוע זה היווה בסיס מעורער לברית, המקרה חוזק על ידי העזרה שבריטניה סיפקה ליפן בתהליך המודרניזציה והמאמצים המשותפים לדיכוי מרד הבוקסרים. עיתונים רבים של שתי המדינות הביעו תמיכה בברית. בבריטניה, פרנסיס ברינקלי הכותב של הטיימס ואדווין ארנולד הכותב של הטלגרף היו הכוח המניע לתמיכה, בעוד ביפן הרצון לברית שהובעה על ידי הפוליטיקאי אוקומה שיגנובו השפיעה על העיתונים מאיניחי ויומיורי וגרמה גם להם להביע תמיכה בברית. האמנה האנגלו-יפנית של מסחר וניווט שנוצרה ב-1894 גם כן סללה דרך לשוויון ביחסים בין אנגליה ליפן ולאפשרות של הברית.
בסוף, האינטרס המשותף שקידם את הברית היה ההתנגדות להרחבתה של רוסיה. משא ומתן החל כאשר רוסיה התקדמה לעבר סין.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הברית האנגלו-יפנית** בוויקישיתוף
* הברית האנגלו-יפנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# הארמייה השלישית (רומניה)

הארמייה השלישית
Armata a 3-a Română|
פרטים |
| --- |
|
מדינה | רומניה רומניה |
|
שיוך | רומניה צבא רומניה |
|
סוג |
ארמייה |
|
אירועים ותאריכים |
|
תקופת הפעילות |
1916–הווה (כ־110 שנה)  |
|
מלחמות |
מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה |
|   |

**הארמייה השלישית** (ברומנית: **Armata a 3-a Română**) הייתה ארמייה רומנית, שפעלה מסוף המאה ה-19 עד לשנת 1990, ולחמה ממלחמת העולם הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה

### מלחמת העולם הראשונה

עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה השלישית בגבול עם ממלכת בולגריה, בעוד ששאר הצבא תקף בטרנסילבניה. בספטמבר 1916 הותקפה הארמייה על ידי צבא בולגרי-גרמני בפיקוד אוגוסט פון מקנזן, ונחלה תבוסה בקרב טורטוקאיה. לאחר מכן לחמה הארמייה הקרבות השונים, ולאחר נפילת בוקרשט בדצמבר 1916 פורקה הארמייה.

### מלחמת העולם השנייה

הארמייה לחמה לצד הוורמאכט במהלך מבצע ברברוסה בגזרה הדרומית, והשתתפה בקרב אודסה ובקרב הראשון על חצי האי קרים. בשנת 1942 לחמה הארמייה בקרבות סביב סטלינגרד, והותקפה על ידי הרוסים במבצע אורנוס. התמוטטותה של הארמייה הביאה לכיתור הארמייה הגרמנית השישית בסטלינגרד, ולבסוף לנפילת שרידיה בשבי.

לאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות השונים באוקראינה וברומניה, ולאחר מעבר ממלכת רומניה לצד בעלות הברית במהלך מבצע יאשי-קישינב, לחמה הארמייה לצד הצבא האדום בקרבות בהונגריה עד סוף המלחמה.

### המלחמה הקרה

הארמייה התקיימה במהלך המלחמה הקרה כחלק מברית ורשה, ופורקה לאחר קריסת ברית המועצות.

## ראו גם

* קרב סטלינגרד

## קישורים חיצוניים

* הארמייה השלישית בחצי האי קרים
# ארמיית המשמר הראשונה

ארמיית המשמר הראשונה
гвардейская армия ‏я‏-1|  |
|
פרטים |
|
מדינה | ברית המועצות ברית המועצות |
|
שיוך | הצבא האדום הצבא האדום |
|
סוג |
ארמיית שדה |
|
אירועים ותאריכים |
|
תקופת הפעילות |
1942–1991 (כ־49 שנים) |
|
מקים היחידה |
סטאבקה |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה |
|
פיקוד |
|
מפקדים |
ראה מפקדים |

**ארמיית המשמר הראשונה** הייתה ארמייה של הצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה, שהשתתפה בקרב סטלינגרד, ומילאה תפקיד מפתח במהלך המתקפה הסובייטית באזור הדון בחורף 1942/1943.

## היסטוריה

הארמייה הוקמה לראשונה באוגוסט 1942 על בסיס ארמיית העתודה השנייה, וכללה עם הקמתה 5 דיוויזיות רגלים של המשמר. הארמייה הוצבה תחת פיקוד חזית סטלינגרד מצפון לעיר סטלינגרד, ובמחצית הראשונה של ספטמבר נטלה חלק במתקפה כושלת של כוחות החזית על האגף הצפוני של הארמייה השישית הגרמנית, שתקפה את סטלינגרד. מאוחר יותר הועברה הארמייה מערבה, ותפסה את קו החזית באזור הדון העליון, מול הארמייה האיטלקית השמינית. ב-16 באוקטובר 1942 הוצאו יחידות הארמייה מהחזית. ב-25 באוקטובר היא פורקה. יחידותיה הועברו תחת פיקודה של הארמייה ה-24.

ב-5 בנובמבר 1942 הוקמה ארמיית המשמר הראשונה מחדש, על בסיס הארמייה ה-63. ערב מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד סופחה ארמיית המשמר הראשונה לכוחות החזית הדרום-מערבית. היא כללה 6 דוויזיות חי"ר וקורפוס ממוכן תחת פיקוד גנרל דימיטרי ליליושנקו. במהלך מבצע אורנוס נותרה הארמייה בעמדותיה, ולא השתתפה במתקפה שניהלו כוחות החזית נגד עמדות הארמייה הרומנית השלישית, מתקפה שהסתיימה בכיתור כוחות הציר באזור סטלינגרד. ב-5 בדצמבר 1942 על בסיס יחידות של הארמייה הראשונה הוקמה ארמיית המשמר השלישית (למעשה היה מדובר בפירוק ארמיית המשמר הראשונה). הסיבה למהלך זה לא ברורה וככל הנראה קשורה לאבדות הקשות שהארמייה הראשונה ספגה.

ב-8 בדצמבר 1942 הוקמה ארמיית המשמר הראשונה בפעם השלישית על בסיס יחידות ארמיית העתודה הרביעית. במחצית השנייה של דצמבר 1942 השתתפה הארמייה במבצע סטורן קטן, המתקפה הסובייטית על כוחות הציר שהחזיקו באזור הדון העליון ממערב לנהר צ'יר, ביחד עם הארמייה הסובייטית ה-6 וארמיית המשמר ה-3. במהלך המתקפה הביסו כוחות הארמייה את הארמייה האיטלקית השמינית והכוחות הגרמניים שסייעו לה, גרמו להם אבדות כבדות, והתקדמו מאות ק"מ דרומה עד לאזור מילארובו.

בחודשים הראשונים של שנת 1943 השתתפה הארמייה במתקפת החורף הסובייטית, שהדפה את כוחות הציר מערבה, ושחררה את אגן הדונייץ. לאחר מכן השתתפה הארמייה בשורת המתקפות הסובייטיות ששחררו את שטח אוקראינה, והביאו לתבוסה הסופית של גרמניה הנאצית. היא הייתה היחידה הראשונה של הצבא הסובייטי, שהפעילה את הטנקים החדשים מדגם T-34/85. את מלחמת העולם השנייה היחידה סיימה בעיר פראג.
לאחר המלחמה היא עברה מצ'כוסלובקיה לפולין, שם פורקה ב-10 ביולי 1945. על בסיס מטה הארמייה הוקם מטה המחוז הצבאי של קייב.

ארמיית המשמר הראשונה הוקמה בפעם הרביעית ביוני 1957. מפקדתה הייתה בעיר צ'רניגוב.

לאחר התפרקות ברית המועצות, הארמייה הפכה לחלק מהכוחות המזוינים של אוקראינה. היא פורקה בפעם האחרונה ועל בסיסה הוקם הגיס הראשון של צבא אוקראינה.

## מפקדים בתקופת מלחמת העולם השנייה

* אוגוסט 1942 – פיליפ גוליקוב
* אוגוסט-אוקטובר 1942 – קיריל מוסקלנקו
* אוקטובר 1942 – איוואן צ'יסטיאקוב
* נובמבר-דצמבר 1942 – דמיטרי לליושנקו
* דצמבר 1942 - דצמבר 1943 – וסילי קוזנצוב
* דצמבר 1943 - עד סוף המלחמה – אנדריי גרצ'קו

## קישורים חיצוניים

* ארמיית המשמר הראשונה, באתר samsv (ברוסית)
# היסטוריה צבאית

**היסטוריה צבאית** היא ענף בהיסטוריה, החוקר ומתאר קרבות, סכסוכים ומלחמות בין שבטים, מדינות וקואליציות כלל-עולמיות. ההיסטוריה הצבאית מתארת את השפעות המלחמה על חברות, על תרבויות, על הכלכלה ועוד -ולהפך. אף על פי שמאז ומתמיד היו סכסוכים בין קבוצות, ההיסטוריה הצבאית מלווה את האנושות כ-5,000 שנה - מאז המצאת הכתב. תיעוד אירועים מלחמתיים הוא רב שנים ומובא באמצעים רבים: מציורי קיר על מערות דרך סיפורי עם וספרים ועד שידור חי של אירועים בזמן אמת. ככל שהתפתחה הטכנולוגיה, כך נוצרו דרכים רבות יותר לתעד מלחמות. התיעודים הראשונים של היסטוריה צבאית הם משנת 2700 לפנה"ס, ממלחמות שערכה האימפריה השומרית במסעות ההתפשטות שלה.
קיימות מספר רשומות, כדוגמת התנ"ך והאיליאדה המתארות קרבות ומלחמות, אך עדותן כמקור היסטורי מהימן מוטלת בספק.
הרודוטוס, המכונה אבי ההיסטוריה, מתאר את פלישת פרס ליוון, במאה החמישית לפני הספירה.

משחר ההיסטוריה היו ויכוחים בין קבוצות: על מזון, על שטח מחיה או על משאבים. סכסוכים אלה, פעמים רבות, הובילו למלחמות. קלאוזוביץ טען, כי המלחמה היא המשך המדיניות באמצעים אחרים. היות שמלחמות, שבהן נהרגים אנשים רבים הן אירוע משמעותי עבור משפחה ועבור אומה, נוצר צורך לתעד את קורותיה של המלחמה. ההיסטוריון האמריקאי לורנס קילי גורס, כי כל תרבות נלחמה לפחות פעם אחת, ותרבויות רבות נלחמות ללא הרף. ההיסטוריה הצבאית חופפת במידה רבה את ההיסטוריה הכללית כיוון שפגישתן של שתי תרבויות בדרך כלל מובילה למלחמה. המנצחת היא שכותבת לרוב את ספרי ההיסטוריה. פעמים רבות נמנעו מצביאים והיסטוריונים מאזכור כשלים או טעויות ממהלך המלחמה, ולעיתים אף האדירו הישגים וניצחונות.
לכן, ההיסטוריה הצבאית אינה אחידה ומוסכמת על כולם: עמים שונים הציגו גרסאות שונות לקרבות וההיסטוריה הושפעה מדעות ותעמולה. כדוגמה, ניתן לראות את המיתוס של אנשי פאנפילוב.

לימוד ההיסטוריה הצבאית מתבצע הן באוניברסיטאות והן בבתי הספר הצבאיים כדוגמת בית הספר לקצינים. מטרת לימוד זה היא הפקת לקחים ממלחמות קודמות, למניעת הישנותם, בתחומים רבים: הפעלת הכוחות, יישום הטכנולוגיה הקיימת, ניהול המשק בזמן העימות ועוד. בלימוד ההיסטוריה הצבאית, מנקודת מבטו של הכוח הלוחם, מושם דגש על יישום תורת הלחימה, תורת הפיקוד והשליטה ואף על שמירת ערכי מוסר במלחמה. לדוגמה, מניתוח מספר רב של קרבות בהיסטוריה הצבאית של צה"ל, ניתן לראות כי מקרים רבים של הכרעה נבעו מכך שהצבא הפעיל כוחות דרך שטח שנחשב לבלתי עביר. ביקורת על לימוד ההיסטוריה הצבאית טוענת, כי העיסוק בה מכין את הצבא למלחמה הקודמת, במקום למלחמה הבאה.

מחקרים בהיסטוריה צבאית מראים, שהתפתחות טכנולוגית ומלחמה הולכים יד ביד: פיתוחים טכנולוגיים רבים הוסבו לשימוש מלחמתי ויצירת טכנולוגיה למלחמה שימשה לפיתוחים אזרחיים רבים.

## ראו גם

* היסטוריה של כלי הירי

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **היסטוריה צבאית** בוויקישיתוף
* חפשו אותנו גם ב:, באתר צה"ל
* היסטוריה צבאית, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים
# הדיוויזיה ה-60 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-60
60. Infanterie-Division| סמל הדיוויזיה |
| סמל הדיוויזיה |
|
פרטים |
|
מדינה | גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית |
|
שיוך |  ורמאכט |
|
סוג |
דיוויזיית חיל רגלים |
|
אירועים ותאריכים |
|
תקופת הפעילות |
1 בספטמבר 1939 – 27 בנובמבר 1944 (5 שנים וחודשיים) |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה |
|
פיקוד |
|
מפקדים |
מפקדים |

**הדיוויזיה ה-60** (בגרמנית: **60. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות החזית המזרחית, והושמדה במהלך קרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה שוב כ**דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדרנהאלה**, שהפכה לאחר מכן לדיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה.

## היסטוריה

### הדיוויזיה הממונעת ה-60

הדיוויזיה הוקמה ב-1 בספטמבר 1939 על בסיס קבוצת הקרב אברהרדט שכללה אוסף יחידות של הSA, והועמדה תחת פיקוד פרידריך-גאורג אברהרדט. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה בשלב השני לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-24 במסגרת הארמייה הראשונה, ובמהלך המערכה בבלקן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה בתחילה בעתודת ה-OKH כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן לחמה כחלק מהקורפוס הממונע ה-3 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתפה בקרב אומן ובכיבוש רוסטוב על הדון. באביב 1942 לחמה הדיוויזיה בקרב חרקוב השני כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן לחמה עמה במהלך מבצע מקרה כחול. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, שם הושמדה ב-31 בינואר 1943.

### דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה

ב-20 ביוני 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בדרום צרפת כ**דיוויזיית הפאנצרגרנדיר פלדהרנהאלה**, והועמדה תחת פיקוד אוטו קוהלרמן. בספטמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, וסייעה בפירוק הארמייה האיטלקית השמינית מנשקה. באוקטובר 1943 נשלחה הדיוויזיה לצפון צרפת, ובדצמבר אותה שנה נשלחה לחזית המזרחית, והועמדה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית. בפברואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-18, ובמאי הועמדה כעתודת קבוצת ארמיות מרכז, עמה לחמה עד להשמדתה במהלך מבצע בגרטיון.

ב-1 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש, ובאוקטובר נשלחה להונגריה, שם לחמה בקרב דברצן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השישית. ב-27 בנובמבר 1944 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה, שלחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.

## מפקדים

| שם | כהונה | הערה |
| --- | --- | --- |
| פרידריך-גאורג אברהרדט | 1 באוקטובר 1934 - 15 במאי 1942 | הדיוויזיה הממונעת ה-60 |
| אוטו קוהלרמן | 15 במאי 1942 - נובמבר 1942 | הדיוויזיה הממונעת ה-60 |
| הנס-אדולף פון ארנסדורף | נובמבר 1942 - 31 בינואר 1943 | הדיוויזיה הממונעת ה-60 |
| אוטו קוהלרמן | 20 ביוני 1943 - 3 באפריל 1944 | דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה |
| פרידריך-קרל פון שטיינקלר | 3 באפריל 1944 - 8 ביולי 1944 | דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה |
| גינטר פאפה | 8 ביולי 1944 - 27 בנובמבר 1944 | דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה |

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-60 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-60 פלדהרנהאלה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
# הדיוויזיה ה-371 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-371
371. Infanterie-Division|  |
| סמל הדיוויזיה |
|
פרטים |
|
מדינה | גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית |
|
שיוך |  ורמאכט |
|
סוג |
חיל רגלים |
|
אירועים ותאריכים |
|
תקופת הפעילות |
17 בפברואר 1942 – 8 במאי 1945 (3 שנים וחודשיים) |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה |
|
פיקוד |
|
מפקדים |
ראו בהמשך |

**הדיוויזיה ה-371** הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, והושמדה במהלך הקרב. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.

## היסטוריה

### הקמה ראשונה

הדיוויזיה הוקמה ב-17 בפברואר 1942, והועמדה תחת פיקוד ריכרד שטמפל. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-4 בקרב סטלינגרד במסגרת הארמייה השישית, וב-2 בפברואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.

### הקמה שנייה

ב-17 בפברואר 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בברטאן שבצרפת, ובאוקטובר אותה שנה נשלחה לצפון איטליה כחלק מהארמייה ה-14. בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה בקרואטיה, ובינואר 1944 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה, ובכלל זה במבצע דנייפר-קרפטי כחלק מארמיות הפאנצר הרביעית והראשונה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע ויסלה-אודר כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחמה בשלזיה ובוהמיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה עד סוף המלחמה.

## מפקדים

* ריכרד שטמפל (17 בפברואר 1942 - 26 בינואר 1943)
* הרמן ניהוף (1 באפריל 1943 - 10 ביוני 1944)
* הנס יואכים באורמייסטר (10 ביולי 1944 - 10 ביולי 1944)
* הרמן ניהוף (10 ביולי 1944 - 2 במרץ 1945)
* רולף שרנברג (2 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht
# אלכסנדר אדלר פון דניאלס

אלכסנדר אדלר פון דניאלס
Alexander Edler von Daniels|  |
|
לידה |
17 במרץ 1891 טריר, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית |
|
פטירה |
6 בינואר 1960 (בגיל 68) בילפלד, גרמניה המערבית גרמניה המערבית |
|
מדינה |
גרמניה  |
|
תקופת פעילות |
עד ל-1944  |
|
פרסים והוקרה | * צלב האבירים של צלב הברזל
* הצלב הגרמני בזהב
 |
|
שירות צבאי |
|
השתייכות | האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית |
|
דרגה |  גנרל לוטננט (ורמאכט) |
|
1910–1944 (כ־34 שנים) |
|
תפקידים בשירות |
|
מפקד הדיוויזיה ה-376 |
|
פעולות ומבצעים |
|
מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה |
|
עיטורים |
| * צלב האבירים של צלב הברזל
* צלב הברזל דרגה ראשונה
* צלב הברזל דרגה שנייה
* עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
* הצלב הגרמני בזהב
 |

גנרל **אלכסנדר אדלר פון דניאלס** (בגרמנית **Alexander Edler von Daniels**;‏ 17 במרץ 1891 – 6 בינואר 1960), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונפל בשבי במהלך קרב סטלינגרד.

## ביוגרפיה

### קריירה מוקדמת

פון דניאלס נולד ב-17 במרץ 1891 בטריר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-143 (אלזס התחתית ה-4), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון דניאלס לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1932 הועלה פון דניאלס לדרגת מיור, וב-1 ביוני 1935 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-18.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון דניאלס מפקד רגימנט הרגלים ה-18, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-6, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין, שבה הייתה הדיוויזיה חלק מהארמייה הראשונה בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-40 במסגרת הארמייה ה-16, ולאחר מכן הועמד בכוננות למבצע ארי הים שבסוף בוטל. ב-10 בדצמבר 1940 מונה פון דניאלס למפקד רגימנט הרגלים ה-239, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-106, אשר לחמה כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, והשתתף עמו בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק ובקרב מוסקבה, ועל פעולותיו הוא קיבל ב-15 בדצמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-21 במרץ 1942 מונה פון דניאלס למפקד הדיוויזיה ה-376, עמה לחם במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד כחלק מהקורפוסים ה-11, ה-8 וה-4 לסירוגין במסגרת הארמייה השישית. ב-18 בדצמבר 1942 קיבל פון דניאלס על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-28 בינואר 1943 הוא נכנע בראש כוחותיו לכוחות הצבא האדום ונלקח בשבי.

במהלך שהותו בשבי הצטרף פון דניאלס לוועד הלאומי למען גרמניה החופשית ולאיחוד הקצינים הגרמנים, ובשל כך סולק ב-23 בדצמבר 1944 מהוורמאכט. בשל הבושה והחרפה שהמיט על משפחתו, נשלח אחיו הרברט פון דניאלס, שהיה חבר בוואפן אס אס לשירות בחזית, אולם הוא שרד את המלחמה.

### לאחר המלחמה

ב-12 באוקטובר 1955 שוחרר פון דניאלס מהשבי, ולאחר מכן התגורר בבילפלד, שם חי עד מותו ב-6 בינואר 1960.

## קישורים חיצוניים

* אלכסנדר אדלר פון דניאלס (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית