Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# וסילי דגטיאריוב

וסילי דגטיאריוב|  |
|
לידה |
21 בדצמבר 1879 (יוליאני) טולה, האימפריה הרוסית  |
|
פטירה |
16 בינואר 1949 (בגיל 69) מוסקבה, ברית המועצות  |
|
מקום קבורה |
קוברוב  |
|
מדינה |
האימפריה הרוסית, ברית המועצות  |
|
השכלה |
בית ספר כנסייתי  |
|
תארים |
דוקטור נאוק להנדסה  |
|
מפלגה |
המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות  |
|
ילדים | Vladimir Degtyarev  |
|
פרסים והוקרה | * פרס סטלין (1941)
* עיטור סובורוב דרגה 2 (18 בנובמבר 1944)
* עיטור לנין (5 בינואר 1944)
* עיטור לנין (2 בינואר 1940)
* מסדר סובורוב, דרגה 1 (16 בספטמבר 1945)
* מדליית ההגנה על מוסקבה
* עיטור הדגל האדום של העמל (3 ביוני 1942)
* מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945
* פרס סטלין (1949)
* פרס סטלין (1942)
* עיטור לנין (21 בפברואר 1933)
* פרס סטלין (1946)
* מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945
* עיטור הכוכב האדום (7 באפריל 1932)
* גיבור העמל הסוציאליסטי (2 בינואר 1940)
* מדליה לציון 30 שנים לייסוד צבא היבשה והצי של ברית המועצות
 |
|   |

**וסילי אלכסייביץ' דגטיאריוב** (ברוסית: **Василий Алексеевич Дегтярёв** ;‏ 21 בדצמבר 1879 (לפי הלוח הגרגוריאני - 2 בינואר 1880) – 16 בינואר 1949) היה מתכנן נשק קל סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על תכנון של כ-80 סוגי נשק מהם 19 עברו לייצור סדרתי. על פעילותו הוענקו לו עיטורי לנין (3 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי ו-4 פעמים פרס סטלין הממלכתי. אף על פי שבאופן פורמלי דגטיאריוב סיים רק מספר שנות לימוד בבית הספר ליד הכנסייה, הוענק לו תואר דוקטור למדעים טכניים על סמך כלל ההמצאות בפיתוח נשק קל.

וסילי דגטיאריוב נולד בעיר טולה למשפחה עובד במפעל לייצור נשק. בשנת 1901 הוא גויס לצבא ועבר את השרות בבית מלאכה לנשק בפרברי סנקט פטרבורג. לאחר סיום השרות הצבאי הוא נשאר באותו מקום והמשיך לעבוד שם.

בהמשך הוא עבד תחת הנחיות של מתכנן הנשק ולדימיר פיודורוב. בינואר 1918 פיודורוב הועבר לעבודה במפעל לייצור נשק בעיר קוברוב (מחוז ולדימיר) ודגטיאריוב עבר ביחד איתו.

בשנת 1924 דגטיאריוב התחיל בתכנון מקלע קל חדש ובשנת 1927 הוא נכנס לשירות מבצעי בצבא האדום. בהמשך דגטיאריוב עבד על תכנון מספר רב של כלי נשק במפעל בקוברוב. בקיץ 1941 הוא וצוותו תכננו תוך מספר חודשים רובה נגד טנקים והכניסו אותו לייצור סדרתי. על פעילותו הוענקו לו מספר עיטורים ו-4 פרסי סטלין. בנובמבר 1944 הוענקה לו דרגת גנרל-מיור (למרות שעד כה לא נשא בשום דרגה צבאית).

וסילי דגטיאריוב נפטר בשנת 1949 ונטמן בעיר בה פעל שנים רבות. לאחר פטירתו המפעל נקרא על שמו. בבניין בו התגורר נפתח מוזיאון.

## כלי נשק לפי תכנון של דגטיאריוב

* מקלע DP – נכנס לשירות בשנת 1927. יוצרו כ-795 אלף יחידות.
* תת-מקלע פפ"ד. נכנס לשימוש בשנת 1934 והיה בייצור סדרתי עד לשנת 1942. נבנו כמה עשרות אלפי יחידות.
* מקלע DK – נכנס לשירות מבצעי בשנת 1931 והיה בייצור עד לשנת 1938 כאשר הוחלף בדגם משופר.
* מקלע DShK – נכנס לשירות מבצעי בשנת 1938 כדגם משופר של מקלע DK. נמכר לכ-40 מדינות. נמצא בשימוש עד היום.
* מקלע RPD – נכנס לשירות בשנת 1949. בחלק ממדינות אפריקה נמצאות בשימוש עד היום.
* רובה נגד טנקים PTRD – נכנס לשימוש בשנת 1941 והיה בייצור עד לשנת 1944. נבנו כ-281 אלף יחידות.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **וסילי דגטיאריוב** בוויקישיתוף
# M3 גריז

תת מקלע M3
M3 submachine gun|  |
|
מידע כללי |
|
סוג |
תת מקלע |
|
נגזרות |
M3A1, PAM1, PAM2 |
|
מדינת מקור | ארצות הברית ארצות הברית |
|
תכנון |
ג'ורג' הייד, 1942-1950 |
|
יצרן |
ג'נרל מוטורס |
|
תקופת השימוש |
1942–1992 (כ־50 שנה)  |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה, מלחמת האזרחים בסין, מלחמת האזרחים ביוון, מלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם, הפלישה למפרץ החזירים, המלחמה המלוכלכת, מלחמת פוקלנד, הסכסוך בצפון אירלנד, מלחמת המפרץ |
|
מחיר ליחידה |
20 דולרים אמריקאים (נכון לשנת 1943) |
|
יחידות שיוצרו |
בסביבות 700,000 |
|
מידע טכני |
|
קליבר |
0.45 אינץ' (11.43 מ"מ) |
|
הזנה |
30 כדורים למחסנית |
|
כוונות |
כוונת ברזל |
|
אורך כולל |
760 מ"מ עם קת פתוחה, 579.1 מ"מ עם קת סגורה |
|
אורך קנה |
203.2 מ"מ |
|
משקל ריק |
3.70 ק"ג |
|
קצב אש |
450 כדורים לדקה |
|
מהירות לוע |
280 מטר לשנייה |
|
טווח אפקטיבי |
91 מטר |

**M3 גריז** (באנגלית: **M3 Grease**) הוא תת מקלע מתוצרת ארצות הברית, בעל קליבר 11.43 מ"מ. הרובה נכנס לשירות צבא ארצות הברית ב-12 בדצמבר 1942, בזמן מלחמת העולם השנייה.

בדומה לסטן הבריטי, הרובה היווה פתרון זול ופשוט יותר לייצור המוני ובכך למעשה היה אלטרנטיבה לרובה ה-M1 תומפסון שהיה יקר ומסובך מאוד לייצור.

השם "רובה גריז" ניתן לנשק על ידי החיילים האמריקאים שהשוו את המראה הכללי שלו למשאבת גריז ידנית של מכונאי.

רובה הגריז היה חביב בשל גודלו הזעיר ביחידות מוצנחות ומוטסות, טנקיסטים ונהגים. הגריז שימש אפילו צוותי טנקים במלחמת המפרץ.

## תכנון ופיתוח

ה-M3 גריז פותח משתי סיבות:

1. להוות אלטרנטיבה זולה לרובה ה-M1 תומפסון שהיה תת-המקלע העיקרי באותה עת, ועלותו הגבוהה והליך יצורו המורכב יצרו צורך באלטרנטיבה זולה ופשוטה יותר.
2. הפחתת קצב האש על מנת לחסוך בתחמושת[דרוש מקור].

## ראו גם

* M1 תומפסון (קודמו בצבא ארצות הברית)
* MP40 (רובה גרמני שקדם לו והשפיע על עיצובו)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **M3 גריז** בוויקישיתוף
# פיקוד מרחבי

החלוקה של רוסיה לפיקודים מרחביים
**פיקוד מרחבי** היא מפקדה צבאית בעל אחריות על מרחב גאוגרפי קבוע המהווה מפקדה עליונה לכל הכוחות הצבאיים בגזרה זו. בשעת רגיעה הפיקוד אחראי לקיום הביטחון השוטף ולהכנה למלחמה. בשעת עימות אחראי הפיקוד על ניהול הלחימה בחזית (או חזיתות) המרחב מול האויב ולהשגת המטרות האסטרטגיות בגיזרתו, לפי הנחיית המטכ"ל ומהווה, לפיכך, דרג מערכתי.

לעומת הפיקוד המרחבי קיימים **פיקוד ייעודי** או **פיקוד משימתי** האחראי על תחום מקצועי או משימתי מוגדר ומהווה סמכות עליונה בתחום זה.

## פיקודים מרחביים בצבאות

### הכוחות המזוינים של ארצות הברית

 ערך מורחב – **פיקוד קרבי מאוחד**

באופן ייחודי, הפיקודים המרחביים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית הם בעלי סמכות עליונה במרחבים בעולם, כאשר ארצות הברית עצמה נופלת תחת פיקוד צפון של ארצות הברית יחד עם קנדה ומקסיקו. ששת הפיקודים המרחביים האחרים הם הפיקוד האינדו-פסיפי, פיקוד אירופה, פיקוד מרכז (המזרח התיכון ומרכז אסיה), פיקוד אפריקה, פיקוד דרום (דרום אמריקה) ופיקוד החלל.

### צה"ל

הפיקוד המרחבי בצה"ל הוקם בתחילת ההפוגה השנייה ב־6 באוגוסט 1948 כאשר הארץ חולקה לארבעה חזיתות: חזית צפון בפיקוד משה כרמל, חזית המזרח בפיקוד דן אבן באזור השרון, חזית המרכז בפיקוד צבי איילון וחזית הדרום בפיקוד יגאל ידין. במאי 1949 בוטלה חזית המרכז וחולקה בין חזית הצפון לחזית המרכז, וביוני 1949 הומרו החזיתות לפיקודים מרחביים. סמכויות הפיקוד המרחבי הורחבה בפקודת מטכ"ל שהוצאה באוגוסט 1949, בה נקבע כי המפקדה המרחבית תנהל את הכוחות בתחומה גם בעניינים הנוגעים לכוח אדם ופרט, לטיפול בשבויים ולסמכות שיפוט, וכן העניינים הלוגיסטיים.

בצה"ל ישנם ארבעה פיקודים מרחביים:

* **פיקוד הצפון** – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות בין החרמון לנתניה, ובפרט על קווי הגבול עם לבנון וסוריה ועל יישובי קו העימות בגבול לבנון ורמת הגולן.
* **פיקוד המרכז** – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות באזור המרכז, ובפרט על אזור יהודה ושומרון ובקעת הירדן.
* **פיקוד הדרום** – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות באזור הנגב, הערבה, אילת ועוטף עזה.
* **פיקוד העורף** – אחראי על הגנה אזרחית ותשתיות אזרחיות ביישובים בכל רחבי הארץ. בדגש הכנת המרחב האזרחי טרם עימות, תמיכת המרחב האזרחי בעת עימות תוך ביצוע פעולות חילוץ והצלה באירועי תקיפת העורף, וסיוע לשיקומו המהיר של המרחב האזרחי אחר הסתיים עימות. הפיקוד הוקם ב־1992 בעקבות מלחמת המפרץ.

במהלך מלחמת יום הכיפורים הוקם פיקוד מרחבי נוסף, מרחב שלמה בדרום סיני, שעד לאותה העת היה חלק מפיקוד הדרום. הפיקוד נסגר עם נסיגת צה"ל מסיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים.

כל מפקד פיקוד מוגדר כמפקד צבאי לפי תקנות ההגנה לשעת חירום בתחום פיקודו.

בראש הפיקוד המרחבי בצה"ל ניצב קצין בדרגת אלוף, המהווה את הדרג הבכיר ביותר במערך המבצעי היבשתי בגיזרתו.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פיקוד מרחבי** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# ווסטוק 1

ווסטוק 1
Восто́к 1|  |
| חללית במוזיאון |
|
נתוני משימה |
|
מטרה מרכזית |
טיסה מאוישת ראשונה |
|
חללית |
ווסטוק |
|
כן שיגור |
קוסמודרום בייקונור 1/5 |
|
שיגור |
12 באפריל 1961, 06:07 UTC |
|
נחיתה |
12 באפריל 1961, 07:55 UTC |
|
משך המשימה |
שעה ו־48 דקות |
|
אות קריאה |
קדְר |
|
נתוני חללית |
|
מסת החללית |
4.73 טון |
|
משגר |
ווסטוק K |
|
נתוני מסלול |
|
מספר הקפות |
1 |
|
אפוגיאה |
327 ק"מ |
|
פריגיאה |
181 ק"מ |
|
פריאפסיד |
169 ק"מ (כדור הארץ)  |
|
אפואפסיד |
327 ק"מ (כדור הארץ)  |
|
זמן הקפה |
89.1 דק'  |
|
נטיית מסלול |
64.95° |
|
צוות |
|
אנשי צוות | יורי גגרין |
|
משימות קשורות |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  | משימה הבאה ווסטוק 2 |

 |
|
מזהים |
|
מספר קטלוג לוויינים | 00103  |
|
מאגר המידע הלאומי | 1961-012A  |
|   |

**ווסטוק 1** (ברוסית : Восто́к, "מזרח") הייתה הטיסה המאוישת הראשונה לחלל. כחלק מתוכנית ווסטוק, ווסטוק 1 שוגרה ב-12 באפריל 1961, כשהיא נושאת את הקוסמונאוט הרוסי יורי גגארין. זו הייתה הפעם הראשונה בה אדם שייט מעבר לאטמוספירה, והפעם הראשונה בה אדם שהה במסלול סביב כדור הארץ (לאחר שהכלבה לייקה הייתה היצור החי הראשון בחלל, על גבי ספוטניק 2).

לזכר המשימה מציינים מדי שנה (בעיקר ברוסיה) את יום הקוסמונאוטים ב-12 באפריל.

המשימה החלה בשעה 06:07:00 לפי שעון גריניץ' מנמל החלל בייקונור, וכללה הקפה בודדת סביב כדור הארץ. למרות מספר בעיות טכניות הטיסה עברה בהתאם לתוכנית.

הנחיתה התרחשה ב-07:55:00 שעון גריניץ' באזור כפר סמלובקה (Смеловка) במחוז סראטוב. גגרין נחת תוך שימוש במצנח קרוב לחללית עצמה. תוך זמן קצר לאזור הגיעו אנשים מקומיים וצוות חילוץ.

המשימה עברה במשטר אוטומטי - כך שיורי גגארין היה למעשה נוסע ולא טייס.

גרמן טיטוב היה קוסמונאוט גיבוי.

## ראו גם

* מרקורי-רדסטון 3

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ווסטוק 1** בוויקישיתוף
* תיאור המשימה
* טיסת ווסטוק 1
# פרויקט מוגול

**פרויקט מוגול** (נקרא לעיתים **מבצע מוגול**) היה מיזם סודי ביותר של חיל האוויר של ארצות הברית, שנועד לזיהוי ניסויים גרעיניים של ברית המועצות. במסגרתו הוטסו מיקרופונים באמצעות כדורים פורחים לגובה רב על מנת לקלוט גלי קול שייווצרו על ידי הניסויים הגרעיניים. הפרויקט התקיים משנת 1947 ועד לראשית 1949.

הוגה המיזם היה ד"ר מוריס יואינג (Maurice Ewing). הוא עסק לפני כן בחקר מעבר גלי קול בשכבות המים של האוקיינוסים, ושיער כי מעבר קול דומה מתקיים בשכבות הגבוהות של האטמוספירה. המפקחים על המיזם היו ד"ר ג'יימס פיפלס (James Peoples) ועוזרו ד"ר אלברט קרארי (Albert P. Crary).

במסגרת המיזם שולחו מערכים של מיקרופונים ועמם משדרי רדיו, שיעבירו את הקולות שייקלטו אל הקרקע. נדרש שהכדורים הפורחים שישוגרו יישארו בגובה קבוע מסוים למשך זמן רב ככל האפשר. לשם כך פותח ציוד ייעודי, כמו מדי לחץ, אשר פיקחו על שחרור מטען הנטל של הכדורים.

בתחילה נעשה שימוש בבלוני מזג אוויר עשויי גומי וממולאים בהליום. בהמשך הם הוחלפו על ידי בלונים גדולים מפוליאתילן. התברר שאלו היו עמידים יותר, פחות גז דלף מתוכם והם שמרו על גובה הטיסה שלהם בצורה טובה יותר.

המיזם היה אחד מסדרה של מיזמים של שימושים צבאיים ומטאורולוגיים בכדורים פורחים על ידי ארצות הברית בשלהי שנות ה-40 וראשית שנות ה-50, ובהם תוכנית בלון סקייהוק, פרויקט מובי דיק ופרויקט ג'נטריקס.

עלותו של המיזם מוגול הייתה גבוהה והצלחתו חלקית. על כן באו במקומו רשת של חיישנים סייסמיים לקליטת תנודות קרקע מן הניסויים הגרעיניים וכן איסוף דגימות אוויר לשם איתור נשורת גרעינית מהם. אלו היו זולים ואמינים יותר וקלים יותר לפריסה ולתפעול.

באמצע שנות התשעים פרסם חיל האוויר האמריקני דו"ח, שלפיו בלון טיסה מס' 4 של מיזם מוגול, ששוגר ב-4 ביוני 1947, היה האובייקט שהתרסק ליד רוזוול, ניו מקסיקו, והיה המקור לשרידים שהציתו את תקרית רוזוול.
# הפלת מטוס T-39 ב-1964

אנדרטת הנצחה ליד אתר ההתרסקות
ב-28 בינואר 1964 מטוס Sabreliner מדגם T-39 של חיל האוויר האמריקני יורט במהלך משימת אימון סמוך לארפורט שבמזרח גרמניה על ידי מטוס מיג 19 של חיל האוויר הסובייטי. שלושת אנשי הצוות נהרגו.

## רקע

 ערך מורחב – **המלחמה הקרה**

המלחמה הקרה התפתחה בין הגוש הסובייטי לבין ארצות הברית, קנדה ומדינות מערב אירופה, והמתיחות בין ארצות הברית לבין ברית המועצות הגיעה לשיאה במדינות הגובלות במסך הברזל ובעיקר מערב גרמניה ומזרח גרמניה כאשר היחסים בין שתי המעצמות התאפיינו בעוינות. דוגמה בולטת לעוינות זו התבטאה במשבר מטוס הריגול U-2 שבו הפילו הסובייטים מטוס ריגול אמריקני במאי 1960.

## האירוע

ב-28 בינואר 1964 מטוס דו מנועי מדגם T-39 של חיל האוויר האמריקאי המריא מויסבאדן שבמערב גרמניה במשימת אימון שגרתית שאמורה להימשך כ-3 שעות. הטיסה התחילה ללא אירועים מיוחדים, ו-47 דקות לאחר ההמראה הבחינו במכ"ם של שני בסיסים חיל האוויר האמריקאי כי המטוס טס לעבר מזרח גרמניה במהירות של 800 קמ"ש. הבסיסים ניסו ליצור תקשורת עם המטוס, אך זה לא השיב בשל תקלה טכנית בציוד התקשורת בו.

לאחר שהמטוס חצה את הגבול למזרח גרמניה, שני מטוסים הוזנקו לעברו, ולאחר 11 דקות המטוס הופל. בהמשך אותו היום פנו האמריקאים לסובייטים בבקשה לחפש אחר המטוס ואחר ניצולים. ב-30 בינואר הסובייטים נתנו לאמריקאים גישה לאתר ההתרסקות. גופות הטייסים נשלחו לארצות הברית, ואילו שרידי המטוס נשלחו לברלין.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הפלת מטוס T-39 ב-1964** בוויקישיתוף
# אמנת החלל החיצון

מדינות שחתמו על האמנה ואשררו אותה
  מדינות שחתמו עליה אך לא אשררו אותה
**אמנת החלל החיצון** (באנגלית: **Outer Space Treaty**) היא אמנה בינלאומית שמהווה את הבסיס להסכמי החלל הבינלאומיים. האמנה הוצעה לאישור על ידי ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה ב-27 בינואר 1967, ונכנסה לתוקף ב-10 באוקטובר באותה שנה. נכון לשנת 2025, כ-117 מדינות חתומות על האמנה ועוד כ-27 מדינות חתומות עליה אך עדיין לא השלימו את תהליכי האשרור של האמנה.

## עיקרי האמנה

* איסור על המדינות החתומות על האמנה להציב נשק גרעיני, או כל נשק אחר להשמדה המונית במסלול סביב כדור הארץ, או להציב אותם על הירח או על עצמים אחרים במערכת השמש.
* האמנה מגדירה את השימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרות שלום בלבד, ואיסור על שימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרה של ניסויי נשק מכל סוג ואיסור על בניית בסיסים צבאיים ועריכת תמרונים צבאיים בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש. עם זאת, האמנה לא אוסרת על הצבת נשק קונבנציונלי במסלול סביב כדור הארץ.
* האמנה אוסרת על ממשלות להכריז בעלות על הירח, כוכבי לכת אחרים וכל גרם שמים אחר, מאחר שלפי האמנה הם "ירושת האנושות כולה".
* האמנה מטילה על המדינות החברות באמנה לפקח על ארגונים שאינם ממשלתיים (למשל - חברות פרטיות) בפעילויות שקשורות בחלל החיצון.

## ראו גם

* לוחמת חלל
* לוויין קרב
* נשק נגד לוויינים
* אתיקת חלל

## קישורים חיצוניים

* הסבר על אמנת החלל החיצון באתר משרד האו"ם לענייני החלל החיצון (באנגלית)
* אמנת החלל החיצון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# גא"ז (יצרנית רכב)

גא"ז
Горьковский автомобильный завод|  |
|  |
|
נתונים כלליים |
|
מייסדים | Supreme Soviet of the National Economy, פורד  |
|
תקופת הפעילות |
1932–הווה (כ־94 שנים) |
|
חברת אם |
ג'נרל מוטורס קבוצת גא"ז |
|
מדינה |
רוסיה, ברית המועצות  |
|
מיקום המטה |
ניז'ני נובגורוד  |
|
משרד ראשי | רוסיהניז'ני נובגורוד, רוסיה |
|
ענפי תעשייה |
תעשיית הרכב, תעשיית הנשק  |
|
מוצרים עיקריים |
כלי תחבורה; מכוניות, מסחריות |
|
הכנסות |
85,230,156,000 רובל רוסי (נכון ל־2017)  |
|
רווח תפעולי |
6,764,990,000 רובל רוסי (נכון ל־2017)  |
|
רווח |
92,454,000 רובל רוסי (נכון ל־2017)  |
|
הון עצמי |
2,519,886,000 רובל רוסי (נכון ל־2017)  |
|   |
|
www.GAZ.ru |
|   |

סמל העיר גורקי בתקופת ברית המועצות, שהיווה השראה לסמל החברה.
רכב וולגה סייבר מתוצרת גא"ז הרוסית, 2008
**גא"ז** היא יצרנית רכב רוסית, שראשיתה בתקופה הסובייטית. גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של "מפעל כלי הרכב על שם גורקי" (**Горьковский автомобильный завод, ГАЗ**) והוא אחד ממפעלי הרכב הגדולים ברוסיה, המתמקד היום בייצור אוטובוסים ומיניבוסים.

## היסטוריה

### היסטוריה מוקדמת (עד סוף מלחמת העולם השנייה)

במאי 1929 חתמה ברית המועצות על הסכם עם חברת פורד, על פי תנאיו, הסכימו הסובייטים לרכוש מכוניות וחלקי חילוף בשווי 13 מיליון דולר, בעוד שפורד הסכימה לתת סיוע טכני עד 1938 לבניית מפעל משולב לייצור רכב בניז'ני נובגורוד. המפעל הוקם ב-1 בינואר 1932. בין השנים 1932–1936 יוצרו הדגמים: פורד מודל A, פרוד מודל AA ופורד מודל B תחת השמות GAZ-AA ,GAZ-A ו־GAZ-M1 בהתאמה.
כדי שהיה אפשר לתמוך טכנית במכוניות שיוצרו על ידי המפעל, הוקם באותה תקופה מפעל נוסף בעיר פבלובו.

### עד התפרקות ברית המועצות

בשנת 1952 המפעל בעיר פבלובו עבר הסבה למפעל אוטובוסים נפרד "פבלובו"

בתקופה הסובייטית ייצרה החברה כלי רכב מכל הסוגים - כלי רכב פרטיים, רכבי שטח, משאיות ואוטובוסים. החל משנת 1964 ועד לשנת 1999 במפעל נבנו כמיליון משאיות מדגם GAZ 66. בנוסף לכלי רכב אזרחיים יוצרו במפעל גם כלי רכב צבאיים: ג'יפים (GAZ-67‏, GAZ-2330 Tigr‏, GAZ-69) רק"מ סיור (BA-64 BRDM-1), נגמ"שים (BTR-40 BTR-60 BTR-70 ,BTR-80 ,BTR-90), טנקים (T-60 וT-70) ותותח מתנייע SU-76.

### לאחר התפרקות ברית המועצות

לאחר התפרקות ברית המועצות סבל המפעל מקשיים כלכליים משמעותיים ורק עם תחילת המאה ה-21 החל המפעל להתייצב ולייצר כלי רכב חדישים, תוך שיתוף פעולה עם יצרניות רכב זרות. דוגמה לכך ניתן לראות בייצור רכב הוולגה סייבר החל משנת 2008, שנעשה בשיתוף פעולה עם חברות אמריקניות ואירופאיות. ייצור מכונית מדגם זה הופסק בשנת 2010, מאז לא חודש ייצור מכוניות פרטיות.

בשנת 2012 החל ייצור מכוניות של פולקסווגן מדגמים שונים. הייצור הופסק בשנת 2022.

בשנת 2023 דווח על תוכניות לחידוש ייצור מכוניות תחת מותג "וולגה". הדגם החדש הוצג ב-2024, בשם וולגה C40 עם ייצור סדרתי שמתוכנן לצאת לדרך ב-2025.

ייצור טנדרים נמשך בכל התקופה ללא הפסקה. דגם "גא"ז סובול" נמצא בייצור משנת 1998.

## ראו גם

* אוראל (יצרנית רכב)
* גא"ז טיגר
* גא"ז 14
* גא"ז סובול

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **גא"ז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גא"ז

* גא"ז, ברשת החברתית פייסבוק
* גא"ז, ביישום טלגרם
* גא"ז, ברשת החברתית אינסטגרם
* גא"ז, ברשת החברתית VK
* גא"ז, סרטונים בערוץ היוטיוב

 ערך זה הוא קצרמר בנושא יצרני רכב ובנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# מוטו

**מגןשדהתומכיםסלוגןציצהעטרהמעטהקסדהנזרחלקהמטעןמוטו**

ההתקנים בשלט ההרלדי
**מוטו** הוא ביטוי קצר המתמצת רעיון, שאיפה או דרך־חיים, של יחיד או של קבוצה. ארגונים ומוסדות רבים, בהם לדוגמה יחידות צבאיות ומוסדות לימוד מחזיקים במוטו.

## המוטו בהרלדיקה

המוטו בהרלדיקה ייכתב בדרך כלל על קלף מתחת לשלט ההרלדי (או מעל הציצה בהרלדיקה הסקוטית) וברוב המקרים ייכתב בלטינית (אם כי שפות אחרות, כצרפתית, נפוצות אף הן). על פי מסורת ההרלדיקה האנגלית והסקוטית, המוטו לא מוענק יחד עם שלט האצולה וניתן לאמצו או לשנותו על פי רצונו של נושא השלט. למרות זאת ישנן מספר דוגמאות חריגות להופעתם של המגילה, המוטו או האותיות בבלאזון של שלטים אחדים.

המוטו על סמל משפחת רוטשילד: "Concordia, Integritas, Industria" – "אחדות, יושרה, שקידה"
## המוטו בספרים

בספרים, המוטו הוא אִמרה המופיעה בעמוד השער או בראש פרק, אמרה שמביעה עקרון המנחה את מחבר הספר או את העלילה. לדוגמה:

* המוטו של "**ספר האגדה**": ” 'וְהיָּשָׁר בְּעֵינָיו' – אֵלּוּ אַגָּדוֹת מְשֻׁבָּחוֹת הַנִּשְׁמָעֹות בְּאָזְנֵי כָּל אָדָם” (מכלתא, בשלח)
* המוטו של "**שלושת המוסקטרים**": ”אחד למען כולם, כולם למען אחד!”.
* המוטו של "**מדריך הטרמפיסט לגלקסיה**": ”בלי פאניקה”.

## ראו גם

* סלוגן (הרלדיקה)
* סיסמה (פרסום)
* אפיגרפיה
* כתובת (ארכאולוגיה)

## קישורים חיצוניים

* מימרות, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# לוחמה מדברית

**לוחמה מדברית** (באנגלית: **Desert Warfare**) היא לוחמה בשטחים מדבריים, בהם במרבית הזמן האקלים הוא חם ויבש. אופי הלוחמה המדברית מעמיד אתגרים נוספים מעבר ללחימה עצמה, בהם התמודדות עם תנאי השטח, מזג האוויר וקושי בלוגיסטיקה ואספקה.

## מאפיינים וטקטיקות

 חייל בריטי עם נשקו הדרוך במהלך מבצע "מגן המדבר"
לוחמה מדברית מאופיינת בתנאי שטח המקשים על מאמץ התמרון ומגבילים את העבירות, מחד, לצד שטחים פתוחים המסייעים לתנועה מהירה ולתמרון נרחב אך ניתנים לגילוי ומונעים תנועה בהסתר, מאידך.

בנוסף תנאי אקלים המאופיינים בתנודות טמפרטורה וסופות חול מגבילים את הראות ומכבידים על הפעלתם ואחזקתם של הנשק והציוד. העדר מקורות מים ומקומות יישוב מצריך הצטיידות במלאי גדול של אספקה.

שממת המדבר מחייבת השתלטות על אתרי מפתח להבטחת השליטה על משאבים חשובים (בעיקר מים נקיים) ועל היכולת לקיים את אספקת הצבא.

העיקרון המנחה בניהול לוחמה מדברית מודרנית הוא להשמיד את האויב בטווח הרחוק ביותר. בדרך כלל, תמונות לוויין משמשות לאיסוף מודיעין אודות התנהלות כוח האויב. לאחר מכן נערכות תקיפות אוויריות ארוכות טווח כדי להשמיד כוחות אלה - כמו גם את תשתית התקשורת שלהם - כדי לשבש את מערכת הפיקוד והשליטה של האויב ולמנוע ממנו את יכולת התמרון. יחידות תמרון קרקעיות של שריון כבד וחי"ר ממוכן עוברות דרך או עוקפות עמדות אויב, באמצעות מערכות בקרת אש מתוחכמות להשמדת נכסי אויב בטווחים ארוכים במיוחד (עד 4 ק"מ במצב כינון ישיר).

טנק צ'לנג'ר 1 במהלך מלחמת המפרץ
### התקפה

גם במדבר התקפה היא צורת הלחימה העיקרית. היא מכוונת להשמדת האויב ולתפיסת אתרים ושטחים חיוניים: צמתים, יישובים ומקורות מים. המרחבים הפתוחים, קשיי ההסוואה והפריסה הרחבה של מוצבי האויב, מכתיבים קצב התקפה גבוה בחזית רחבה ולעומק רב. קרב התקפה ייפתח על ידי מסע התקרבות, אשר בשל המרחקים הגדולים וקשיי ההסתר נחשב לקשה. למסע זה ינוצלו הלילות ותנאי ראות גרועים. ככלל ינועו הכוחות בצירים נפרדים, כאשר רוחב החזית ייקבע בהתאם לפריסת היעדים. התנועה במדבר מחייבת אבטחת אגפים ועורף יותר מאשר בתנאים רגילים. חלק מהכוח יוקצה למשימות איגוף ותפיסת אתרים חיוניים בעורף האויב. לאחר ההבקעה יפתחו הכוחות בתמרונים בעומק מערך ההגנה לכיתור האויב והשמדתו. האבק הנוצר בעת התנועה ומסכי העשן יסייעו לביום איגופים ותמרונים אחרים לצורך הסחה. ניידות חיונית למלחמת מדבר מוצלחת ומיקום עמדות הטנקים חשוב יותר מהחזקה בשטח בפועל.

### ניידות

 ניו זילנדים בקבוצת המדבר ארוכת הטווח בצפון אפריקה
המפתח להצלחה בלוחמה מדברית הוא ניידות. הטקטיקות ששימשו לניצחון על עיראק במלחמת המפרץ היו תנועות איגוף רחבות ומהירות דומות לאלה שבוצעו על ידי מונטגומרי ורומל במהלך המערכה במדבר המערבי. הדוקטרינה של כוחות הקואליציה שהתמקדה בשיפור הניידות סללה את הדרך לניצחון המוחץ.

### הגנה

קרב ההגנה הוא פעולה זמנית גם בלוחמת מדבר במהלכו נערכים הכוחות מחדש ולאחר מכן עוברים להתקפה. ההגנה במדבר תושתת על ההיאחזות בצמתים, מעברים ומתקנים חיוניים.

### פשיטות

פשיטות בעומק האויב לצורך השמדת מתקנים חיוניים מאפשרות פעולה מהירה ומפתיעה. שטחי הכינוס יורחקו מהיעד יותר מהמקובל בתנאים רגילים בגלל תנאי תצפית טובים.

## ראו גם

* המערכה במדבר המערבי
* קבוצת המדבר ארוכת הטווח

## לקריאה נוספת

* **לוחמת מדבר בצבא הסובייטי**, צבי גולדמן, הוצאת מערכות
* **מדריך שדה ללוחמה מדברית**, צבא ארצות הברית (DESERT OPERATIONS (FMFM 7-27

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לוחמה מדברית** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# בליסטרה

דגם בליסטרה ואבני בליסטרה בגמלא
בליסטרה
**בליסטרה** או **בליסטה** (מיוונית: **βαλλίστρα**; מהמילה βάλλω; באלו - לזרוק) היא כלי נשק קדום עשוי עץ וגידים, ששימש להטלת חיצים גדולים ואבני בליסטרה. מקור שם זה במילה היוונית ballistēs (לזרוק). כלי זה שימש בעיקר ללוחמת מצור והיה כלי מצור שימושי עד המצאת התותח.

מתקן זה דומה במבנהו לקשת אופקית ענקית, אך מראה זה מטעה במקצת, שכן מקור האנרגיה של הקשת לא מתבססת על גמישות העץ או המתכת שמרכיבים את הקשת, אלא על האלסטיות של גידים הכרוכים בסליל סביב צירים עליהם מותקנים מוטות הקשת. דריכת הקשת גורמת לצירים להסתובב ומותחת את הקפיץ הסיבובי המורכב מהגדילים שסביב הצירים. כאשר המעצור משוחרר, האנרגיה האלסטית האצורה בקפיץ משתחררת, והגידים מסובבים בחזרה את המוטות למצב מיושר. המוטות מושכים את המיתר הקשור ביניהם שמשגר את החץ הגדול במהירות גדולה.

הגרסה העתיקה ביותר של בליסטרה היא ככל הנראה זו של דיוניסיוס מסירקוזי, משנת 400 לפנה"ס. גרסה זו פשוטה למדי, והיא כוללת קשת אופקית גדולת ממדים, שקובעה למתקן נייד; המיתר נמתח באמצעות גלגלת.

## ראו גם

* קשת אופקית
* קטפולטה
* סקורפיון (בליסטרה)

## קישורים חיצוניים

* בליסטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* עידן ארץ, המומחה שמסביר למה צה"ל משתמש בכלי מצור מימי הביניים, באתר מאקו, 14 ביוני 2024

 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ריבודקן

תותח ריבודקן
**רִיבּוֹדְקֵן** (בצרפתית: **Ribauldequin**), הידוע גם כ**ראבול**, **ריבו** או **תותח אורגן**, הוא תותח המהווה כלי ירייה רב-קני עתיק מימי הביניים, שהורכב ממספר קנים שירו את כדוריהם במטח אחד מכל הקנים גם יחד. התותחים האלה היו בשימוש החל מהמאה ה-14 והשימוש העיקרי בהם היה נגד חומות בצורות, אך לעיתים גם בקרבות שדה.

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.