Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# מטוס ריגול

גרסת הביון של הפנטום. תחתית החרטום שונתה כדי לאפשר את הכנסת ציוד הצילום
**מטוס ריגול** או **מטוס ביון** (באנגלית: **Surveillance aircraft**; מטוס פיקוח, מעקב) הוא מטוס שמטרתו לבצע איסוף מודיעין צבאי.

מטוסי ריגול יכולים לאסוף שני סוגי מודיעין:

1. מודיעין אותות (SIGINT) - באמצעות יירוט אותות אלקטרונים.
2. מודיעין חזותי (VISINT) - באמצעות צילום שטח או מבנה.

מטוסי ריגול הם לעיתים מטוסים שתוכננו מלכתחילה למשימה זו, כגון לוקהיד SR-71, ולעיתים מטוסי קרב-הפצצה שהותאמו למשימות ריגול באמצעות התקנת ציוד מתאים על המטוס בפודים ייעודיים או בניית גרסה של המטוס המיועדת באופן ספציפי לביון.

כדי לחמוק ממערך ההגנה של האויב, נעזר המטוס במספר תכונות:

* גובה רב, גובה בו מטוסי הירוט של האויב או טילי הקרקע- אוויר מתקשים להגיע אליו.
* מהירות טיסה גבוהה מאוד, המקשה על מטוסים וטילים הרודפים אחריו לפגוע בו.
* מערכות איסוף נתונים שאינם מצריכות טיסה מעל המטרה, למשל, יכולת צילום הצידה. מה שמאפשר למטוס לשייט מעל שטח מדינה ידידותית ולצלם מדינות שכנות.
* חמקנות, המקשה על איתור על ידי מכ"ם ואמצעים אלקטרוניים

דוגמאות למטוסי ריגול אמריקניים:

* לוקהיד U-2 - מטוס הריגול הייעודי המפורסם הראשון. מטוס מדגם זה הופל בשנת 1960 על ידי טיל קרקע אוויר במהלך טיסת ריגול מעל ברית המועצות. טייסו נפל בשבי הסובייטי, והוחזר כעבור 21 חודשים בעסקת חילופי מרגלים (ראו משבר מטוס הריגול U-2).
* לוקהיד SR-71 ("הציפור השחורה") - המטוס שאוחז בשיא המהירות למטוס סילון סדרתי מאויש: 3,529 קמ"ש (בשנת 1976).

גם חיל האוויר הישראלי הפעיל מטוסי ריגול שונים. רובם היו גרסאות צילום של מטוסי קרב רגילים. כגון: מוסקיטו ומיראז'. כדי לאפשר את נשיאת ציוד הצילום, מוסרים מן המטוס חלקים שלא הכרחיים לביצוע המשימה (מכ"ם, במקרה של המיראז').
חיל האוויר המצרי הפעיל גם הוא טיסות צילום בעומק שטח ישראל. אחד המטוסים של חיל האוויר הסורי שהצליחו לחדור ולתעתע במערך ההגנה האווירית היה המיג 25 שנעזר במהירות גבוהה ובטיסה בגובה רב עד שהופל על ידי טיל הוק, ומאז, לא נצפו שוב גיחות ריגול של הסורים באמצעות מטוס זה.

## ראו גם

* מודיעין צבאי
* צילום אוויר

## קישורים חיצוניים

* ניצן סדן, האח הגדול, כנפו פרושה: כך עובדים מטוסי ריגול, באתר כלכליסט, 8 בפברואר 2020

 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# רובה חצי-אוטומטי

רובה M1 קרבין - רובה חצי אוטומטי
**רובה חצי-אוטומטי**, או **רובה מִטַעֵן**, הוא רובה המנצל את אנרגיית הרתע או את לחץ הגזים בקנה הנוצרים בעת ירי כדור, על מנת לגרוף כדור נוסף אל בית הבליעה.

רובה כזה מוזן בדרך כלל ממחסנית ולעיתים רחוקות יותר מתוף כדורים או משרשיר.

## פעולה

רוב הרובים האוטומטיים והחצי-אוטומטיים מבוססים על בריח נדרך גז. בעת הירייה מופנים חלק מהגזים המצטברים בקנה לדחוף אחורה את הבריח ובאמצעות קפיץ מחזיר הוא גורף כדור נוסף מהמחסנית ונדרך בשנית.

## היסטוריה

### סוף המאה ה-19 ומלחמת העולם הראשונה

מקור הרובים החצי-אוטומטיים ברובים הבריחיים שפותחו בשלהי המאה ה-19. לרובים אלה הייתה מחסנית פנימית, אולם הזנת הכדור מהמחסנית אל בית הבליעה הצריכה את הרובאי לדרוך את הרובה בין כל כדור וכדור (דבר שגרם לרובאים לא מספיק מיומנים לעיתים "לצאת מהכוונות" בעת הדריכה).

הרובה החצי-אוטומטי הראשון היה "רובה מונדרגון" אשר הומצא על ידי הגנרל המקסיקני מנואל מונדרגון בשנת 1882 ואשר נרשם כפטנט בשנת 1897. רובה זה היה בעל יכולת טעינה עצמית, אך עדיין ירה בבודדות ולא בצרורות כמו מכונת ירייה.

### מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה בלט בשימוש רובה M1 גאראנד החצי-אוטומטי של ארצות הברית לצד שימוש בתתי-המקלעים החדשניים. הגאראנד נחשב לאחד הרובים הטובים של המלחמה, ובלט על רקע הלי אנפילד הבריטי ורובי המאוזר K98 הגרמניים, שניהם רובים בריחיים. מצד הצבא האדום, היה ה-SVT-40 הרובה החצי-אוטומטי הנפוץ ששירת לאורך כל המלחמה. לאחר תחילת מבצע ברברוסה, בשנת 1941, החלו הגרמניים בפיתוח רובה חצי אוטומטי משלהם (המבוסס על ה-SVT-40), רובה זה היה ה-Gewehr 41 (שנחשב לבעייתי ולא מוצלח) ויותר מאוחר ה-Gewehr 43.

### אחרי מלחמת העולם השנייה

רומ"ט FN FAL, שהיה בשירות צה"ל עד שנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, לאחר מלחמת קוריאה מרבית הרובים החצי-אוטומטיים הוחלפו ברובי סער כמו ה-AK-47 הסובייטי וה-M14 וה-M16 האמריקאיים שהיו נפוצים במלחמת וייטנאם ובשאר מלחמות המחצית השנייה של המאה.

בצה"ל שירת הרומ"ט (רובה מטען) FN FAL הבלגי משנות ה-50 של המאה ה-20 עד החלפתו במלחמת יום כיפור ברובי הסער M16 ומאוחר יותר בגליל ובתבור.

בשוק הנשק האמריקאי, בה התיקון השני לחוקת ארצות הברית מאפשר מכירה ורכישה של כלי נשק לשימוש אישי, יש ביקוש רב לרובים חצי-אוטומטיים להגנה עצמית, ציד וירי ספורטיבי, וזאת עקב מגבלות בחוק על נשק אוטומטי מלא. חברות רבות מציעות גרסאות חצי-אוטומטיות של רובי סער צבאיים לשוק האזרחי האמריקני ואלה זוכות לפופולריות רבה בקרב הקונים. גרסאות הקרבין החצי-אוטומטיות של התבור TAR-21 והתבור X-95 (מיקרו-תבור) אף זכו בפרס "רובה השנה" של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית.

## אטימולוגיה

המונח באנגלית לרובה כזה הוא Semi-Automatic Rifle, שמכונה בקיצור semi-auto. התרגום התקין לשונית הוא "רובה אוטומטי למחצה" אך הביטוי "רובה חצי-אוטומטי" השתרש ללא תקנה. רובה כזה מכונה באנגלית גם Self-Loading Rifle ועל כן המונח העברי שנבחר לתיאור רובה כזה הוא "**רובה מִטַעֵן**", כלומר: רובה הטוען את עצמו. שם זה היה נפוץ עד שנות ה-70 של המאה ה-20 כשם נרדף לרומ"ט FN FAL, שלמרות שמו הצה"לי היה רובה קרב בעל יכולת ירי אוטומטי מלא, והשימוש בו דעך מאוד בעקבות החלפת ה-FN FAL ברובי הסער גליל ו-M-16, שמסוגלים גם לירי אוטומטי מלא.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **רובה חצי-אוטומטי** בוויקישיתוף
# M1 גאראנד

M1 גאראנד
M1 Garand| M1 גאראנד |
|
מידע כללי |
|
סוג |
רובה קרב מטען, רובה שירות |
|
מדינת מקור | ארצות הברית ארצות הברית |
|
תכנון |
ג'ון ס גאראנד, 1932 |
|
יצרן |
נשקיית ספרינגפילד  |
|
תקופת השימוש |
1936–1957 (כ־21 שנים)  |
|
מלחמות |
מלחמת העולם השנייה |
|
מדינות משתמשות |
ארצות הברית ומדינות נוספות |
|
יחידות שיוצרו |
5,400,000 |
|
מידע טכני |
|
קליבר |
7.62x63 מילימטר (.30-06 ספרינגפילד) |
|
פעולה |
גז, חצי-אוטומטי |
|
הזנה |
8 כדורים |
|
כוונות |
כוונות ברזל, אפשרות לכוונת טלסקופית |
|
אורך כולל |
1100 מ"מ |
|
אורך קנה |
609 מילימטרים (24.0 אינץ') |
|
משקל ריק |
4.37 קילוגרם (9.6 ליברות) |
|
משקל מלא |
5.3 קילוגרם (12 ליברות) |
|
מהירות לוע |
853 מטר לשנייה |
|
טווח אפקטיבי |
402 מטר |
|   |

הכנסת המחסנית אל תוך הM1 גאראנד
מחסנית שמינייה של גאראנד
**M1 גאראנד** הוא רובה חצי-אוטומטי שנודע בעיקר כרובה השירות ונשק החי"ר העיקרי של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה

הגאראנד הוא תוצאה של תהליך פיתוח ממושך, שהחל בשנות ה-20 של המאה ה-20. ג'ון גאראנד, מהנדס נשק קנדי, פיתח את הגאראנד בנשקיית ספרינגפילד של הצבא האמריקאי. הגאראנד נועד להחליף את רובי הספרינגפילד הבריחיים ממלחמת העולם הראשונה. בתחילת שנות השלושים כבר רשם גאראנד פטנט על הרובה שלו ושכנע את הצבא האמריקאי לקנות אותו, אך שינויים בקליבר (מ־7 מילימטר ל־7.62 מילימטר) ובעיות אמינות עיכבו את כניסת הגאראנד לייצור עד לשנת 1939. התוצר הסופי היה רובה חצי-אוטומטי, מופעל גז, ומוזן מחסנית פנימית של שמונה כדורים.

למעשה הייצור ההמוני של הגאראנד החל רק עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה וכך קרה שחיילים אמריקאים רבים החלו את המלחמה עם רובי הספרינגפילד. עבור חיילים אלה, היה הגאראנד מתת שמיים. הרובה ירה תחמושת חזקה, היה מדויק מאוד, היה אמין למדי והיה חצי-אוטומטי. החיסרון העיקרי של הגאראנד היה נעוץ במחסנית הפנימית, שהקשתה על תפעול בקרב. הגנרל ג'ורג' פטון כינה את ה-M1 גאראנד כ"המכשיר הכי טוב שיוצר עבור מלחמה".

לאחר המלחמה המשיך הגאראנד לשרת בצבא ארצות הברית ויוצא למדינות אחרות, שחלקן אף ייצרו גרסאות של הנשק ברישיון. גרסאות אלה כללו בדרך כלל הסבה לשימוש במחסנית חיצונית. הגאראנד גם שימש בסיס לרובה M-14, שהחליף אותו בשירות בשנת 1959.

במקביל לגאראנד הוכנסו לשירות גם תת-מקלע M1 תומפסון ורובה קל M1 קרבין. כל הרובים הנ"ל סומנו כ-M1 למרות שאין שום קשר ביניהם מבחינת מנגנון פעולה ותכנון.

אחרי מלחמת העולם השנייה חילקה ארצות הברית רובי גאראנד רבים לבנות בריתה. כ-60,000 רובי גאראנד סופקו לישראל ושירתו בצה"ל (כולל במלחמת העצמאות), במשטרת ישראל וכרובה צלפים במשמר האזרחי, לצד ה-M1 קרבין.

ג'ון גאראנד מראה את הM1 גאראנד לקציני צבא

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# מתרס

מתרסים עשויים אבני רחוב, פריז, 1871.
**מִתְרָס**, הקרוי לעיתים בשם הלועזי **בָּרִיקָדָה** (בצרפתית: **Barricade**), הוא מכשול או מחסום מאולתר שבו נעשה שימוש במסגרת התקוממויות חברתיות וקרבות רחוב ושמטרתו לנטרל, לפקח או למנוע מעבר תחבורה וכוחות במסלול מסוים.

השימוש ההיסטורי הראשון במתרסים במהלך התקוממות חברתית התרחש בפריז ב-12 במאי 1588, ביום אשר כונה לימים "יום הבריקדות" (בצרפתית: Journée des barricades). במהלך אירועים אלה הצליחו מורדים מבני פריז להניס את המלך אנרי השלישי מן העיר, והשאירו אותה בידי הליגה הקתולית. באירוע זה נעשה שימוש במרכבות, עצים וחביות (שעל שמן של האחרונות בצרפתית, barriques, נקראו הבריקדות), על מנת למנוע מן המשמר השווייצרי וכוחות אחרים נאמנים למלך מלחוש לעזרתו.

## ראו גם

* מתרס רעש - מבנה בתחום התכנון התחבורתי של ההנדסה האזרחית, אשר מטרתו צמצום הרעשים באזור יישוב ליד ציר תחבורה סואן
* מחסום תנועה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מתרס** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.