Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# אנטומולוגיה

סכימה של אנטומיית החרקים
אוסף חרקים במוזיאון הלאומי של ריו דה ז'ניירו
**אֶנְטוֹמוֹלוֹגְיָה** (באנגלית: **Entomology**) היא המדע העוסק בחקר מחלקת החרקים ויש המגדירים אותה כחקר של כל פרוקי הרגליים. מדען העוסק באנטומולוגיה מכונה אנטומולוג.

## אפיון

### פרוקי הרגליים

פרוקי הרגליים (Arthropoda) מתאפיינים בסימטריה דו-צדדית, חלוקה לפרקים, שלד חיצוני המכיל כיטין, גפיים פרוקות, לב גבי, כבל עצבים גחוני, שרירים משורטטים והתנשלות.

### החרקים

החרקים מאופיינים בחלוקת גופם לשלוש חטיבות: ראש, חזה ובטן. בראש נמצא המוח וגפי הפה, בחזה נמצאות הכנפיים ושלושת זוגות הרגליים ובבטן נמצאת מערכת הרבייה והחלק הסופי של מערכת העיכול. כמו כן בבטן נמצאים גם פתחי הנשימה.

הצלחתם של החרקים נובעת מקצב הריבוי המהיר שלהם, כושר תעופה, גודל, שלד חיצוני, עמידות ליובש, נשימה בטרכאות ויכולת הגלגול.

## תולדות הדיסציפלינה

אחד החלוצים בתחום חקר החרקים היה ז'אן-אנרי פאבר. פאבר נולד בדרום צרפת בשנת 1823, ועבד כמורה. פאבר עסק בחקר החרקים, ופיתח תאוריות רבות ומעניינות, תוך ביצוע ניסויים רבים. את הגילויים והתאוריות המבוססות ערך פאבר בעשרת כרכי סדרת ספריו "זכרונות אנטומולוגיים", שהראשון שבהם יצא בשנת 1879.

### ניסוי הצרעה והצרצר

בין ניסוייו הרבים, ניתן למנות את "ניסוי הצרעה והצרצר":

בניסוי זה חקר פאבר את השאלה "איך הצרעה מגיבה לשינויים בהרגלים הטבעיים שלה?". בניסויו עקב פאבר אחר צרעה שמשכה צרצר על ידי מחושיו, אל הקן שלה. פאבר גזר את מחושי הצרצר והושיט לצרעה את רגלו של הצרצר, אך הצרעה התעופפה לדרכה. בצורה זו הוכיח פאבר שלצרעה הספציפית הזאת אין גמישות מחשבתית – ואולי אפשר לומר שחרקים מסוימים או אפילו רובם פועלים מתוך אינסטינקטים, המכינים אותם לעשיית פעולות מסוימות בטווח מוגבל.

## אנטומולוגיה בישראל

בישראל מרבית העיסוק באנטמולוגיה מאוגד תחת החברה האנטומולוגית בישראל שמוציאה בכל שנה את העיתון Israel Journal of Entomology.
מחקר אנטומולוגי מתבצע בבמחלקה האנטומולוגית של אוניברסיטת תל אביב אשר מתחזקת את האוסף הלאומי של פרוקי-רגל והיחידה לאנטומולוגיה בפקולטה לחקלאות ברחובות של האוניברסיטה העברית, המחלקה לאנטמולוגיה במנהל המחקר החקלאי (מכון וולקני) ובמעבדות נוספות באוניברסיטאות בישראל ובחברות פרטיות.

במסגרת המעבדות לבריאות הציבור, במעבדות המרכזיות של משרד הבריאות בירושלים מצויה המעבדה לאנטומולוגיה רפואית, אשר עוסקת בבדיקות חרקים מעבירי מחלות לאדם, יעילות תכשירי הדברה לשימוש אדם וחרקים במזון.

## קישורים חיצוניים

* אנטומולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אנטומולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# פייר אנדרה לטריי

פייר אנדרה לטריי
Pierre-André Latreille|  |
|
לידה |
29 בנובמבר 1762 בריב לה גאיירד, צרפת  |
|
פטירה |
6 בפברואר 1833 (בגיל 70) פריז, צרפת  |
|
מקום קבורה | Grave of Pierre-André Latreille  |
|
מדינה |
צרפת  |
|
מקום מגורים |
צרפת  |
|
כינוי | Le prince des entomologistes  |
|
ענף מדעי |
אנטומולוגיה  |
|
השכלה | * הפקולטה למדעים של פריז
* collège du Cardinal-Lemoine
* המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע
 |
|
אב | Jean-Baptiste Sahuguet d'Amarzit d'Espagnac  |
|
השקפה דתית |
נצרות קתולית  |
|
פרסים והוקרה |
אביר בלגיון הכבוד (1821)  |
|
חתימה |   |
|   |

**פייר אנדרה לטריי** (בצרפתית: **Pierre André Latreille**;‏ 29 בנובמבר 1762 – 6 בפברואר 1833) היה אנטומולוג צרפתי, שהתמחה בפרוקי-רגליים. עבר תהליך הכשרה בלימודי כמורה לפני המהפכה הצרפתית, נכלא בעקבות כך, וקיבל את חירותו לאחר שמצא בכלא מין נדיר של חיפושית (*Necrobia ruficollis*).

הוא פרסם את עבודתו החשובה הראשונה בשנת 1796 (Précis des caractères génériques des insectes) ובסופו של דבר הועסק על ידי Muséum National d'Histoire Naturelle. עבודתו מרחיקת הראות שלו על פרוקי הרגליים סיסטמטיקה וטקסונומיה צברה לו כבוד ושבחים, ובזכותה נתבקש על ידי ז'ורז' קיווייה לכתוב את הכרך על פרוקי רגליים באחת העבודות הגדולות של התקופה, Le Règne Animal, (ממלכת בעלי החיים) כרך זה היה היחידי שלא נכתב על ידי קיווייה.

לטריי נחשב לאחד מהאנטומולוגים הבולטים בתקופתו, ותואר על ידי יוהאן כריסטיאן פבריציוס כ"אנטומולוג הטוב ביותר בזמננו" ועל ידי אחד מתלמידיו המפורסמים ז'אן ויקטור אדווין כ"נסיך האנטומולוגים".

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פייר אנדרה לטריי** בוויקישיתוף
* פייר אנדרה לטריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ביופילם

ביופילם של חיידקי סטפילוקוקוס אאוראוס על קטטר
**ביופילם** (מאנגלית: **Biofilm)** הוא קבוצה של תאי מיקרואורגניזם שנדבקים זה לזה על משטח כלשהו. תאים אלה נמצאים בדרך כלל בתוך חומר חוץ-תאי פולימרי (Extracellular polymeric substance) הבנוי מתערובת של חלבונים, DNA ורב-סוכרים. ביופילם יכול להיווצר על משטחים חיים (כמו הלשון) או דוממים, (כמו ציוד תעשייתי, קירות, עזרים רפואיים), וניתן למצוא אותם כמעט בכל מקום כמו בבתי חולים, מפעלים, דפנות של ספינות, צינורות נפט ואף בגוף האדם. תאי הביופילם שונים פיזיולוגית מתאים פלנקטוניים מאותו האורגניזם.

מיקרואורגניזמים יוצרים ביופילם בתגובה לגורמים רבים כמו מבנה המשטח שעליהם הם נמצאים, כמות המזון בסביבה או במקרים מסוימים אפילו חשיפת תאים פלנקטוניים למינונים נמוכים של אנטיביוטיקה. כאשר תא עובר למצב הביופילם, הוא עובר שינויים בביטוי הפיזי של חלק גדול מהגנים שלו (שינוי פנוטיפי) כך שהם מבוקרים גנטית בצורה שונה.

## מוצא ואופן היווצרות

קיימת סברה שביופילמים הופיעו על פני כדור הארץ כמנגנון הגנה לפרוקריוטים, מכיוון שהתנאים באותה תקופה היו קשים מדי להישרדותם. ניתן למצוא רמזים להיתהוותם המוקדמת בתיעוד המאובנים של כדור הארץ, לפני כ-3.25 מיליארד שנים, בעל-ממלכות ארכיאה וחיידקים, כאמצעי מיגון של תאים פרוקריוטיים על ידי תהליך של הומאוסטזיס, המעודד התפתחות של אינטראקציות מורכבות בין התאים בביופילם.

היווצרות של ביופילם מתחילה בהתקשרות של מיקרואורגניזמים צפים חופשיים למשטח. החיידקים המאכלסים לראשונה את הביופילם עשויים להיצמד לפני השטח על ידי כוחות ואן דר ואלס החלשים והשפעות הידרופוביות. אם המתיישבים אינם מופרדים מיידית מפני השטח, הם יכולים לעגן את עצמם באופן קבוע יותר באמצעות מבנים הנצמדים למשטח, כגון פילי. לקבוצה ייחודית של ארכאים המאכלסים מי תהום נטולי חמצן, יש מבנים דומים בעלי מבנה של צינור ארוך עם שלושה חיבורי ווים המשמשים לחיבור זה לזה או למשטח, ומאפשרים לקהילה להתפתח. הארכיאון ההיפרתרמופילי Pyrobaculum מייצר פילי הומולוגיים לחוטי TasA של החיידקיים, מרכיב עיקרי של המטריצה החוץ-תאית בביופילם של חיידקים, התורמים ליציבות הביופילם. הומולוגים של TasA מקודדים על ידי ארכאים רבים אחרים, דבר המצביע על קווי דמיון וקשר אבולוציוני בין ביופילם בקטריאלי וארכיאלי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ביופילם** בוויקישיתוף
* ביופילם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ביופילם, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים
# גגאוזית

גגאוזית
Gagauz dili|
מדינות |
מולדובה, אוקראינה, רומניה, בולגריה, יוון וקזחסטן |
|
אזורים |
הבלקן |
|
דוברים |
150,000 |
|
שפת אם |
150,000 |
|
כתב |
במקור אלפבית יווני, מ-1957 אלפבית קירילי, כיום אלפבית לטיני |
|
משפחה |
אלטאית
טורקית
שפות אוגהוז
**גגאוזית** |
|
לאום |
גגאוזיה |
|
מוסד |
אין |
|
קוד שפה |
gag  |
|
קוד ISO 639-3 | gag  |
|
ראו גם | **שפה • כתב • רשימת שפות** |
|   |

השפה ה**גגאוזית** היא שפה טורקית המדוברת על ידי הגגאוזים ומשמשת שפה רשמית במחוז גגאוזיה במולדובה. השפה מדוברת על ידי כ-150,000 דוברים. לכתיבת השפה השתמשו במקור באלפבית יווני אך החל מ-1957 הוחלף הכתב באלפבית קירילי וכיום משתמשים באלפבית לטיני המבוסס על הכתיב הטורקי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **גגאוזית** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא מולדובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# פחלוץ

**פוחלץ** של נמר השלג.
ראשו ה**מפוחלץ** של דוב קוטב.
מוצג של ארכאופטריקס, דוגמה ל**קריפטו-טקסידרמיה**.
**פחלוץ** (טקסידרמיה, ביוונית "סידור העור") היא אמנות השיפוץ והשחזור של בעלי חיים מתים למטרות תצוגה (לדוגמה, שלל ציד) או מחקר. זוהי פרקטיקה הנעשית בדרך כלל עם בעלי חוליות, אך לעיתים גם עם חסרי חוליות דוגמת חרקים. השיטות שהמפחלצים עושים בהן שימוש השתפרו רבות במהלך המאה העשרים, ואיתן גם איכות הפוחלצים.

המפחלצים עשויים להיות מקצוענים העובדים בעבור מוזיאונים, או חובבים, כגון תחביבנים, ציידים ודייגים. כדי להכין פוחלץ, על המפחלץ להיות בעל ידע באנטומיה, ביתור, פיסול, ציור ועיבוד עורות.

## היסטוריה

ככל שהביקוש לעור איכותי גבר, השיטות נעשו יותר ויותר מתוחכמות. במאה השמונה-עשרה, כמעט בכל עיירה קטנה פרחו עסקי עיבוד העורות. במאה התשע-עשרה, ציידים החלו להביא את שללם לחנויות ריפודים בהן הרפדים היו ממלאים את עורות החיות בסמרטוטים וכותנה ותופרים אותם מחדש. המונח "פחלוץ" או "חיות מפוחלצות" צמח מתוך צורה גסה זו של פחלוץ. מפחלצים מקצועיים מעדיפים את המונח "שחזור" על-פני "פחלוץ" ועשויים להעלב מזה האחרון.

בתחילת המאה העשרים, מלאכת הפחלוץ החלה להתפתח לצורתה המודרנית תחת הנהגתם של בעלי-מלאכה דוגמת קארל א. אייקלי, ג'יימס ל. קלארק, ויליאם ט. הורנאדיי, קולמן ג'ונאס, פרדריק ויליאם קאמפפר ולאון פריי. אישים אלו, ומפחלצים אחרים, יצרו דמויות מדויקות אנטומית שכללו כל פרט קטן והוצבו בתנוחות איכותיות אמנותיות ובמיקומים התואמים את טבע המין. היה זה שינוי גדול בהשוואה לצורות הקריקטוריות שהיו בשימוש נרחב עד אז להצגת שלל-ציד.

## שיטות

מכשיר יבוש בהקפאה בתבניות
אחת הטכניקות השכיחות ביותר שבשימוש המפחלצים בני־זמננו נפתחת בהקפאת גוויית בעל־החיים במקפיא ענק, לרוב של בית מטבחיים. לאחר מכן, המפחלץ מקלף את העור על מנת לעבדו והכנתו לשימוש מאוחר יותר. רקמות השרירים והעצמות הנותרות משוקעות בטיח, כדי ליצור את חלקי הפוחלץ. בעזרת חלקים אלה, נוצר שלד, שאליו אפשר לחבר מחדש את העור או הפרווה. אפשרות חלופית היא ליצור שלד עץ ולשייפו כך שיתאים לעור המקורי. לאחר מכן, אפשר להוסיף עיני זכוכית לתצוגה, ואולי גם שיניים מזויפות, בהתאם למצב השיניים המקורי של בעל־החיים.

שיטה חלופית שנמצאת בתנופה היא יבוש בהקפאה. בשיטה מיוחדת זו נעדרים חסרונות ההפשרה הרגילה והיא מאפשרת לשמר את הצורה המקורית של הגוף המוקפא. דבר זה ניתן להעשות עם זוחלים, ציפורים, יונקים קטנים כחתולים וכמה סוגים של כלבים, וזו שיטה מהירה ופשוטה מזו המסורתית. בדרך כלל עונדים לתוצר שרשרת למזכרת.

שיטה חדשה אחרת היא יצירת פוחלצי דגים מלאכותיים לחלוטין מתצלומים בעבור דייגים חובבים.

## קריפטו־טקסידרמיה

**קריפטו־טקסידרמיה** היא יצירת פוחלצים של בעלי־חיים שאינם קיימים במציאות, כמו הכלאה של ארנב ואנטילופה. ניתן ליצור פוחלצים כאלו לדימוי יצורים מיתולוגיים דוגמת דרקונים, יצורים פרי דמיונו של המפחלץ, מינים שנכחדו או נמצאים בסכנת הכחדה. ניתן לייצרם מחלקים של בעלי־חיים (למשל כדי ליצור דגמים של כימרה, גריפון, גדי הים או חד-קרן) או כמוצר מלאכותי לגמרי.

## גלריה

* בנדיקוט חוטמני מפוחלץ.
* תרנגול הודו מפוחלצת במוזיאון לייטנר שבפלורידה.
* עגל בעל שני ראשים מפוחלץ במוזיאון הטבע שבירושלים.
* פוחלץ של כחל מצוי במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט

## קישורים חיצוניים

* גליה יהב, כיצד פילסו הפוחלצים את דרכם למוזיאונים?, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2012
* איילת שני, יש אנשים שרוצים שאפחלץ את החתול שלהם, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2018
* פחלוץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# מנהור קוונטי

**מנהור קוונטי** היא תופעה פיזיקלית מתורת הקוונטים בה חלקיק יכול, בהסתברות נמוכה, לעבור דרך מחסום פוטנציאל. בהמשלה, תופעת המנהור היא תופעה שבה כדור הנזרק לעבר קיר, יעבור דרך הקיר ויופיע בצידו השני. במכניקה הקלאסית התופעה איננה יכולה להתרחש: חלקיקים אינם יכולים להימצא באזור של מחסום פוטנציאל, ואינם יכולים לעבור דרך מחסום הפוטנציאל. התופעה נובעת מאופיים הגלי של החלקיקים על פי תורת הקוונטים, ולכן ניתן לצפות אותה בתנאים בהם מכניקת הקוונטים תקפה, כלומר עבור חלקיקים קטנים ובטמפרטורות נמוכות.

זוהי תופעה גלית שאינה קשורה דווקא למכניקת הקוונטים, הנקראת צימוד גלים כָּלים (evanescent wave coupling).

סימולציה של תהליך המנהור. חלקיק מתקרב לקיר פוטנציאל, רוב פונקציית הגל של החלקיק מוחזרת על ידי הקיר, אולם חלק קטן ממנה מצליח לבצע מנהור דרך הקיר ולעבור לצדו השני.
תהליך המנהור הקוונטי במקרה חד־ממדי. ב- WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 ניצב מחסום פוטנציאל דק; ניתן לראות שלמרות הפוטנציאל הגבוה, כמחצית מפונקציית הגל של החלקיק עוברת את הקיר כתוצאה מהמנהור.
## הסבר התופעה

על פי תורת הקוונטים חלקיק מתואר על ידי פונקציית גל המתארת את ההסתברות למצוא את החלקיק בכל מקום. בתוך מחסום פוטנציאל, מקום שעבורו באופן קלאסי חלקיק לא יכול להימצא, ההסתברות למצוא את החלקיק אכן קטנה במהירות, אך מכיוון שפונקציית הגל היא רציפה, אזי הפונקציה איננה יכולה להתאפס בבת אחת. במקום זאת היא דועכת לרוב בצורה מעריכית. מכאן שכאשר מחסום הפוטנציאל איננו רחב מדי, פונקציית הגל של החלקיק לא תדעך דרכו ל-0, ולכן תהיה הסתברות כלשהי למצוא את החלקיק בעברו השני של מחסום הפוטנציאל גם באופן מעשי.

לתופעה יש תקביל קלאסי באופטיקה: ניקח חומר שאינו מעביר אור דרכו ואינו בולע אור, כלומר מחזיר את כל האור, וניצור פרוסה דקה ממנו. מבעד לפרוסה נקבל העברה חלקית של אור. ההסבר לכך הוא אותו הסבר: אור הוא למעשה שדה חשמלי ושדה מגנטי המתנדנדים בזמן. השדה החשמלי הוא פונקציה רציפה ולכן בכניסה לחומר השדה אינו יכול להתאפס בבת אחת, ובמקום זה הוא דועך בתוך החומר באופן מעריכי. אם החומר דק, אזי השדה החשמלי לא ידעך לגמרי בתוך החומר ואור יעבור דרכו.

## היסטוריה

תופעת המנהור התגלתה על ידי פרידריך הונד ויושמה על ידי גאורג גאמוב שהשתמש בה בשביל להסביר את תופעת ההתפרקות אלפא. התפרקות אלפא היא תהליך של התפרקות רדיואקטיבית שבה גרעין האטום פולט חלקיקי אלפא, שהם למעשה אטומי הליום מיוננים (שני פרוטונים ושני נייטרונים). על מנת שתהיה קרינת אלפא, חלקיקי האלפא צריכים לעבור דרך מחסום הפוטנציאל של הכח החזק ("קיר") הלוכד את חלקיקי האלפא בגרעין. בעקבות הרצאה שנתן גאמוב בנושא, בנו ג'ון קוקרופט וארנסט וולטון מאיץ חלקיקים המגיע לאנרגיה של כמה מיליוני אלקטרון וולט, ובעזרתו הצליחו לראשונה לבקע את הגרעין (תגלית שעבורה הם זכו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1951). אנרגיית המאיץ לא הספיקה בשביל לעבור את מחסום הפוטנציאל שיוצר גרעין האטום, אך בזכות תופעת המנהור היה ניתן לפרק את הגרעין בכל זאת. ניסוי זה החל עידן חדש בפיזיקה – עידן מאיצי החלקיקים. גאמוב גם הבין שתופעת המנהור היא תופעה קוונטית כללית, שאיננה מיוחדת רק לקרינה גרעינית.

לתופעת המנהור קיימים היום שימושים רבים. מיקרוסקופ מנהור סורק, לדוגמה, משתמש בתופעה על מנת לסרוק פני שטח של חומרים. על בסיס התופעה עובד זיכרון מסוג זיכרון הבזק, כאשר מתאפשר מעבר של אלקטרונים בין הדקי טרנזיסטורים המהווים בורות פוטנציאל.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מנהור קוונטי** בוויקישיתוף
* מנהור קוונטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מינהור (פיזיקה), דף שער בספרייה הלאומית
# הרמיפה

הרמיפה| הירח הרמיפה מוקף בעיגול ירוק |
| הירח הרמיפה מוקף בעיגול ירוק |
|
כוכב האם |
| כוכב אם |
השמש |
|
מידע כללי |
|
סוג |
ירח |
|
ירח של |
צדק |
|
תאריך גילוי |
9 בדצמבר 2001  |
|
מגלה |
סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט, ג'אן קליינה  |
|
על שם | Hermippe  |
|
מאפיינים מסלוליים |
|
ציר חצי-ראשי |
21,131,000 ק"מ |
|
אקסצנטריות |
0.21 |
|
זמן הקפה |
633.9 ימים |
|
מהירות מסלולית |
|  ‑ ממוצעת |
2.42 ק"מ/שנייה |
|
נטיית מסלול |
150.7° |
|
מאפיינים פיזיים |
|
ממדים |
4 ק"מ |
|
מסה | ‎9×1013‎ ק"ג |
|
תאוצת הכובד בקו המשווה |
0.0015 מטר לשנייה בריבוע |
|
אלבדו |
0.04 |
|
בהירות נראית |
22.1 |
|   |

**הרמיפה** (ידוע גם בשם **Jupiter XXX**, **S/2001 J 3**) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק. הרמיפה התגלה בשנת 2001 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי ובינם יאן קלנה בהדרכת סקוט שפרד ודייוויד ג'וויט וקוטלג בשם **S/2001 J 3**. נקרא על שם הרמיפה, שהייתה אהובתו של זאוס על פי המיתולוגיה היוונית.

רדיוס מסלולו של הרמיפה סביב צדק הוא 21,131,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 633.9 ימים. קוטרו של הרמיפה הוא 4 קילומטרים ומהירותו במסלולו סביב צדק היא 2.42 ק"מ לשנייה.

הרמיפה משתייך לקבוצת הירחים אננקה, לה שייכים ירחים המקיפים את צדק במרחק של 19.3 עד 22.7 מיליון ק"מ. (שמה של קבוצת הירחים ניתן לה על שם הירח אננקה שהוא הגדול מבין ירחי הקבוצה).

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הרמיפה** בוויקישיתוף
## הערות שוליים