Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# דרך בורמה (בורמה)

דרך לדו, המשכה של דרך בורמה
קווי התקשורת של בעלות הברית בדרום מזרח אסיה (1942-43). דרך בורמה מוצגת בקצה הימני.
**דרך בורמה** הייתה דרך שנסללה במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, הובילה אספקה מבורמה לדרום סין ועקפה את השליטה של כוחות האימפריה היפנית בנמלי הים.

## פריצת דרך בורמה

במהלך מלחמת סין–יפן השנייה שהחלה לפני מלחמת העולם השנייה כבשה האימפריה היפנית, חלקים גדולים של סין, ובכללם את שאנגחי ואת בירת סין נאנג'ינג. הפיקוד הסיני עבר לתוך היבשת, כשהוא מנותק ממקורות אספקה חיצוניים - הן רוסיים והן מערביים. בעבודת כפיים עצומה חוברו דרכי סחר עתיקות שקישרו את בורמה (כיום מיאנמר) ודרום מזרח סין שהוחזקה על ידי הצבא הסיני, בראשות צ'יאנג קאי שק (גיאנג ג'אישה). בכך הובטח משלוח אספקה מבורמה, שהייתה מושבה בריטית אותה עת. דרך בורמה, המובילה מן העיר לאשיוֹ שבבורמה, בדרך הררית ומפותלת לאורך כ-1130 קילומטר, לקונמינג בירת מחוז יונאן שבדרום סין, נסללה על ידי 200,000 פועלים סינים. הדרך נסללה בשנת 1937 והושלמה בשנת 1938. במלחמת העולם השנייה, עד הכיבוש היפני של בורמה ב-1942, מילאה הדרך תפקיד אסטרטגי חשוב כאשר בעלות הברית השתמשו בה כדי להעביר ציוד מלחמתי לסין. הסחורות שהובאו לבורמה בדרך הים, נפרקו בנמל רנגון (היום יאנגון) ומשם הובלו ברכבת ללאשיו, מקום בו החלה דרך בורמה. דרך זו שימשה כנתיב אספקה עיקרי של ציוד לחימה ותומך לחימה לסין, בימי מלחמת סין יפן השנייה ובראשית מלחמת העולם השנייה. זמן לא רב לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בגזרה הפאסיפית, כבשו היפנים את בורמה כולה וניתקו את הנתיב. הבריטים נסוגו להודו והאספקה לסין בוצעה באמצעות רכבת אווירית מוטסת מעל ה"גבנון" (The Hump), אך בגלל השליטה היפנית בבורמה המטוסים טסו בנתיב ארוך מעל הרי ההימאליה והאספקה הייתה מועטה ולא מספקת.

## דרך סטילוול (דרך לדו)

 ערך מורחב – **דרך לדו**

הבריטים והאמריקאים ריכזו כוחות בהודו, ובמקביל אימנו אלפי חיילים סינים. לקראת סוף שנת 1942 החלו כוחות בעלות הברית בגיבוי סיני במתקפה נגד היפנים בבורמה, כשבמקביל החל מאמץ הנדסי עילאי של פריצת דרך מקצה מסילת הברזל בעיירה לדו (כיום במדינת אסאם שבהודו), מזרחה לבורמה, במטרה לחברה לצומת מונג-יו (Mong-yu) שבדרך בורמה המושבתת. המאמץ נמשך כשנתיים ובמהלכן נסללה דרך בידי 15,000 אמריקנים בראשות גנרל ג'וזף סטילוול (מהם כ-10,000 שחורים) וכ-35,000 פועלים מקומיים, כשהסלילה מתבצעת תוך לחימה וכיבוש של הכוחות האמריקנים/סינים וכוחות הברית בראשות הבריטים. עם סיום כיבוש צפון בורמה מידי היפנים, חוברו שתי הדרכים, ודרך בורמה המקורית הורחבה וחוזקה. המהנדסים אף הניחו במהלך הבנייה, לאורך 748 הקילומטר של הדרך, צינור נפט במקביל לדרך כדי לתדלק את כלי הרכב.

עם סיום הבנייה בינואר 1945, היו יכולות להגיע שיירות מהודו לסין. אורך המסלול המלא היה יותר מ-1,700 קילומטרים והנסיעה של השיירה הראשונה ארכה יותר מעשרים יום. הדרך החדשה נקראה "**דרך לדו**" ושם נוסף אותו נתן המפקד העליון צ'יאנג קאי שק הוא "דרך סטילוול" על שם הגנרל האמריקאי ג'וזף סטילוול שהוביל את המהלך. משתתף נוסף במערכה סמוכה לשחרור בורמה היה צ'ארלס אורד וינגייט, אשר מצא את מותו בהודו, עם שובו מביקור של כוחותיו שלחמו בבורמה. הוא נהרג בהתרסקות במטוס נוסעים אמריקני, עם רוב נוסעים אמריקנים בטיסה מנהלתית, ולכן נקבר בארצות הברית ולא בבריטניה.

בהשאלה, **דרך בורמה הישראלית** הוא כינויה של הדרך שנסללה במהלך מלחמת העצמאות ועקפה את הכוחות הערבים שהטילו מצור על ירושלים.

## ראו גם

* אקספרס הכדור האדום

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **דרך בורמה** בוויקישיתוף
* דרך בורמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# מערכת מאה הפרחים

**מערכת מאה הפרחים** או "מסע מאה הפרחים" (בסינית: 百花运动, בפין-יין: Bǎihuā yùndòng, בתרגום מילולי: "תנועת מאה הפרחים") הוא כינוייה של תקופה קצרה בהיסטוריה של הרפובליקה העממית של סין אשר החלה במאי 1956, כשמאו דזה-דונג, מנהיג סין, קרא ל"פריחתם של מאה פרחים" ולהתמודדות של "מאה אסכולות מחשבה" בינן לבין עצמן. היה זה אות לראשיתו של דיון ציבורי פתוח על דרכה של סין. הייתה כאן ציפייה לעלייתם של פרחי נוי בגינה הקומוניסטית. כוונת מנהיג-המפלגה הייתה לשמוע ביקורת על דרכה של סין החדשה עד לאותו רגע. תקופה זו נמשכה עד 1957 שבה הכריז מאו על מערכה נגד הימין.

במהלך התקופה התירה ואף עודדה המפלגה הקומוניסטית השלטת מגוון רחב של השקפות עולם ופתרונות מדיניים. למאו היה מניע נסתר לפעולה זו והוא רצונו לחזק עצמו מבית – השמעת התנגדות הייתה מוכיחה לטענתו, כי ההמונים תומכים בו ובפרשנותו האידאולוגית. הנחה זו התגלתה כמוטעית, ומשהחלה הביקורת לא הצליח מאו לתעלה לטובתו, האינטליגנציה החלה לבקרו ולהצביע על טעויות המשטר ומחדליו.
מאו הבין כי טעה וכי משטרו נתון בסכנה והוא פתח במערכה כנגד הימין, שהייתה מסע נגד "הימניים, אויבי העם, העשבים השוטים והמורעלים". לאחר דיכוי זה, חזר החופש בסין להיות מודרך על ידי המשטר.

מקור הביטוי משורת הפואמה: "תנו למאה פרחים לפרוח; תנו למאה אסכולות מחשבה להתווכח."

## קישורים חיצוניים

* מערכת מאה הפרחים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.