Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# המרכז הגרמני לחקר החלל

המרכז הגרמני לחקר החלל
Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt e.V| סמליל המרכז הגרמני לחקר החלל |
|  |
| מבט על המטה של DLR בקלן (2010) |
|
מידע כללי |
|
מדינה |
גרמניה  |
|
סוכנות אם |
אגודת הלמהולץ  |
|
סוכנות בת | DLR Oberpfaffenhofen  |
|
תאריך הקמה |
1969 |
|
מנהל |
אנקה קיסר-פיזלה |
|
מטה מרכזי | גרמניה גרמניה, קלן |
|
עובדים |
8,000  |
|
תקציב |
1.261 מיליארד € (2020) |
|
DLR |
| Wikimedia | © OpenStreetMap |
|   |

**המרכז הגרמני לחקר החלל** (בגרמנית: Das **Deutsche Zentrum für Luft- und Raumfahrt** ובקיצור **DLR**, מילולית: המרכז הגרמני לנסיעה באוויר ובחלל) הוא הגוף הראשי וארגון-העל המאגד את כל הארגונים הרשמיים של המרכז הלאומי לחקר החלל וסוכנות החלל הגרמנית.

הגוף הוקם בשנת 1969 לאחר איחוד של שלושה ארגונים מרכזים בגרמניה - "המעבדה האווירונאוטית" (AVA), "המעבדה הגרמנית לתעופה" (DVL) ו"המוסד הגרמני לחקר התעופה" (DFL). בשנת 1972 אוחד גם המרכז לחקר החלל (GfW) עם ארגון זה. המרכז הגרמני לחקר החלל חבר באגודת הלמהולץ.

פרויקט הליוס שכלל גשושיות לחקר השמש היה בין הפרויקטים הראשונים של הסוכנות.

## מוסדות הארגון

למרכז עצמו שמונה מוקדים עיקריים ברחבי גרמניה ביניהם ברלין ובון והגוף מאגד עשרות ארגונים ומוסדות כגון:

* סוכנות החלל הגרמנית
* המוסד לחקר החלל
* מרכזי טיסה
* המרכז לחקר חומרים
* המרכז לאנרגיה
* המוסד לפיזיקה טכנית
* המוסד לחקר התרמודינמיקה

## פרויקטים עיקריים

המרכז עצמאי בתפקודו ופועל במגוון פרויקטים רבים, אך בנוסף משתתף פעיל וחלק מסוכנות החלל האירופית ולכן עוסק בין השאר ב:

* גלילאו - מערכת לווייני הניווט האירופאית
* מארס אקספרס - שיגור חללית לחקר המאדים
* SOFIA - טלסקופ מוטס.

## ראו גם

* פיקוד החלל של גרמניה
* סוכנות החלל האירופית
* סוכנות החלל הישראלית
* נאס"א

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **המרכז הגרמני לחקר החלל** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הגרמני לחקר החלל (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הגרמני לחקר החלל (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הגרמני לחקר החלל (באנגלית)

* המרכז הגרמני לחקר החלל, ברשת החברתית פייסבוק
* המרכז הגרמני לחקר החלל, ברשת החברתית X (טוויטר)
* המרכז הגרמני לחקר החלל, ברשת החברתית אינסטגרם
* המרכז הגרמני לחקר החלל, ברשת החברתית LinkedIn
* המרכז הגרמני לחקר החלל, סרטונים בערוץ היוטיוב
* המרכז הגרמני לחקר החלל, סרטונים באתר Vimeo
* המרכז הגרמני לחקר החלל, באתר פליקר
# הורסבר ברוק

הורסבר ברוק|  |
|
מידע כללי |
|
מדינות באגן הניקוז |
הממלכה המאוחדת  |
|   |

**הורסבר ברוק** הוא יובל של נהר סוורן ומיקומו בדרום מערב בריטניה. הוא מתחיל באגם מלאכותי המיועד לדיג (Witcombe Waters Trout Fishery) באזור העיירה ויטקומב הקטנה (Little Witcombe) וזורם בכיוון צפון-מערב לכיוון לונגפורד, ושם נשפך לנהר ההסברן.

חלק מהנחל מהווה קטע מהגבול בין הכפרים לונגפורד ולונגלבנס. הורסבר מתפתל כשהוא עובר מתחת לכבישים A40, A38, A417 ו-A46.

## מהלך הזרימה

החל באזור העיירה ויטקומב הקטנה, הברוק לוקח כיוון כמעט ישר בכיוון צפון-מערב, עובר דרך מרכז ברוקוורת' לפני שהוא נכנס לגלוסטר. ככל שהורסבר ברוק נע לצפון מערב, הוא מתחיל ליצור אינטראקציה רבה יותר עם ישובים ותשתיות אנושיות. הוא זורם דרך האזורים של האקליקוט ובארנווד, שם גדותיו מחוזקות לעיתים כדי לאפשר פיתוח עירוני. בשלב זה עובר הנחל באזור אגירת שיטפונות ברוק הורסברה.

בהמשך זרימתו מערבה, הורסבר ברוק נכנס ללונגלבנס, אזור פרברי של גלוסטר. כאן, הנחל מתפתל בעדינות דרך שטחים פתוחים, פארקים ושכונות מגורים, עם מספר גשרים ושבילים המספקים גישה לציבור. הורסבר ברוק זורם בסופו של דבר לתוך נהר Severn East Channel. באזור הנמוך הזה, הנחל מתרחב מעט ומאט, כשהוא נושא משקעים וחומרי הזנה לעבר יעדו הסופי. הנקודה המדויקת שבה הורסבר ברוק נכנסת לסברן תלויה במפלסי המים וכל שינוי בקנה מידה קטן של ההידרולוגיה המקומית.

## תוכנית להקלה על שיטפונות

בתגובה לשיטפונות משמעותיים בשנת 2007, הסוכנות הבריטית לאיכות הסביבה הקימה את תוכנית ההצלה של הורסברה ברוק, שהושלמה בשנת 2011. פרויקט זה כלל חפירה של 120,000 מטר מעוקב של אדמה כדי ליצור אזור אחסון שיטפונות גדול בצמוד לכביש A417 דרך ברנווד קישור.

התוכנית נועדה להגן על למעלה מ-350 בתים באלמברידג' ובלונגליונס מפני אירועי הצפה עם סיכוי של 1 ל-100 להתרחש בכל שנה נתונה. כאשר הזרימה בברוק הורסברה עולה, עודפי מים זורמים לאזור האגירה ומשתחררים בהדרגה חזרה לברק כאשר זרימת הנהר פוחתת. האתר כולל נפח אחסון כולל של 170,000 מ"ק.

## הערות שוליים
# מתכת אלקלית

| שם | מספר אטומי | סמל |
| --- | --- | --- |
| ליתיום | 3 | Li |
| נתרן | 11 | Na |
| אשלגן | 19 | K |
| רובידיום | 37 | Rb |
| צסיום | 55 | Cs |
| פרנציום | 87 | Fr |

מתכות אלקליות, שמורות בשמן פרפין
**המתכות האלקליות** הן קבוצה של מספר יסודות כימיים המופיעים בטור הראשון בטבלה המחזורית. המתכות האלקליות יהיו לרוב מוצק בטמפרטורת החדר, והן יהיו רכות ופעילות מאוד מבחינה כימית. צבען של רוב המתכות האלקליות הוא כסוף-אפרפר, למעט צסיום, שיש לה גוון צהוב.

הטור הראשון בטבלה המחזורית מתחיל במימן – שהוא אל-מתכת – ואחריו מופיעות כל המתכות האלקליות. מתכות אלו מיוחדות בכך שכולן מכילות אלקטרון אחד ברמת הערכיות האחרונה. עובדה זו היא שגורמת להן להיות פעילות מאוד, כיוון שהן נוטות למסור את האלקטרון ולעבור למצב של קליפה מלאה באלקטרונים הנחשבת כיציבה יותר.

עקב הקלות היחסית שבה המתכות האלקליות מאבדות את האלקטרון שבקליפת הערכיות ליצירת קטיון (+)M, הן מגיבות עם אל-מתכות ליצירת תרכובת יונית, ובגלל העובדה שהן מוסרות את האלקטרון לסביבה שבה הן נמצאות הן נחשבות כמחזרות מעולות. דוגמה טובה לכך היא התגובה שמתרחשת בין המתכת האלקלית X לחמצן:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0

בשל התרכבות עם האוויר והסביבה שבה הן נמצאות, הן לא מצויות בטבע כיסוד אלא תמיד בצורת תרכובת עם יסודות אחרים, כדוגמת מלח הבישול - NaCl, שמורכב מהמתכת נתרן ומכלור.

שתיים מהמתכות האלקליות, נתרן ואשלגן, התקבלו לראשונה על ידי כימאים מפיח של עצים, הנקרא "אלקלי" בערבית, והוא מקור השם לקבוצה כולה.

תגובה של מתכת אלקלית עם מים היא אלימה ויוצרת בסיס ופולטת מימן. לכן, נהוג לשמור את המתכות האלקליות בתוך שמן פרפין או בנפט, אשר אינם מכילים מולקולות מים היכולות לגרום לתגובה. הסיבה להיווצרות הבסיס היא, שכתוצאה מהתגובה עם המים נוצרים יוני הידרוקסיד (OH-) ובנוסף לכך משתחררת מולקולת מימן. לרוב יוצרת תגובה זו אש כאשר המימן הנפלט בתהליך זה נדלק מפאת החום.
רשום מטה ניסוח כללי לתגובה, כאשר X היא המתכת האלקלית.

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_2

## תגובות עם אמוניה

מתכות אלקליות מתמוססות בנוזל אמוניה ליצירת תמיסה כחולה שהיא פאראמגנטית. לדוגמה: אשלגן ואמוניה:
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4
האלקטרון המתקבל מומס במולקולות האמוניה, והוא מחזר חזק היכול לחזר טבעת ארומטית, בתגובת חיזור בירץ'.

## רשימת המתכות האלקליות

* ליתיום
* נתרן
* אשלגן
* רובידיום
* צסיום
* פרנציום
* אונונניום - מתכת אלקלית משוערת, שעדיין לא יוצרה מעולם.

ככל שמספרה האטומי של המתכת גדל, התגובות שלה חריפות יותר והיא פעילה יותר. הסיבה לכך היא שהמרחק בין הגרעין (החיובי) לאלקטרונים ברמת האנרגיה האחרונה גדול יותר, ולכן אנרגיית היינון קטנה והיסוד נוטה יותר "למסור" את האלקטרון.

## ראו גם

* מתכת אלקלית עפרורית
* קבוצה (כימיה)

## קישורים חיצוניים

* סרט בנושא תגובות של מתכות אלקליות עם מים (הסרטון לקוח מתוכנית המדע הבריטית Brainiac שהודתה כי הוא מזויף. הפיצוצים המוצגים בו הם של חומרי נפץ ואינם נובעים מתגובות של מתכות אלקליות עם מים).
* המציג תגובות (אותנטיות) של מתכות אלקליות עם מים.
* מאיר ברק, מהן מתכות אלקליות ואלקליות-עפרוריות?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ספטמבר 2009
* X מגיב עם מים, סרטון באתר יוטיוב
* מתכת אלקלית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# Apple II

Apple II
**Apple II** (נכתב לעיתים **][ Apple** או **// Apple**) הוא המחשב האישי הפופולרי הראשון שיצרה חברת אפל מחשבים. הוא נחשב למחשב האישי הראשון בעולם שיוצר בייצור המוני. הוא יוצר על ידי סטיב ווזניאק. המחשב הוא שדרוג ישיר של Apple I, שיוצר בייצור מוגבל עבור חובבי אלקטרוניקה. Apple I היה בעל מספר תכונות חלוציות שפותחו ב-Apple II והן אלו שעשו אותו להצלחה מסחרית.

Apple II הוא המחשב האישי הפופולרי הראשון שיצרה חברת אפל
Apple II הוכרז ב-West Coast Computer Fair באפריל 1977 והיה לאחד המחשבים המוקדמים והמצליחים ביותר. השיפור העיקרי בדגם זה היה ממשק טלוויזיה מעודכן, שכלל את התצוגה בזיכרון ואפשר לא רק תצוגה של מלל פשוט אלא גם גרפיקה ומאוחר יותר צבע. סטיב ג'ובס דחף לעיצוב המארז והמקלדת, על בסיס הרעיון שהמחשב צריך להיות שלם ומוכן להפעלה ישר מתוך הקופסה – רעיון שהיה זר וחדש לחלוטין לעולם המחשבים של התקופה.

בסוף שנות השבעים ובתחילת שנות השמונים נמכרו תואמי אפל לא פחות משנמכרו מחשבי אפל מקוריים. אפל תבעה את היצרנים של תואמי אפל והוציאה רבים מהם מהשוק. עקב היעלמותם של מספר יצרנים גדולים, עלה מחיר המחשבים ובעקבות זאת הפכו תואמי IBM PC שהיו זולים ממחשבי אפל מקוריים לסטנדרט החדש של השוק. ב-1984 הושק דגם המחשב האישי מקינטוש של חברת אפל שהחליף את Apple II כמוצר המוביל של החברה.

ההצלחה של Apple II סייעה ביד אפל להגיע להנפקה לציבור בשנת 1980, והפכה את מנהלי החברה ורבים מעובדיה הראשונים לעשירים.

בשנות השמונים והתשעים היווה המחשב את הסטנדרט לבתי הספר האמריקאיים, וניתן למצוא אותו אף היום במספר מצומצם של כיתות. בנוסף שימש המחשב אנשי עסקים ומשפחות לאחר פרסום גרסה של הגיליון האלקטרוני, VisiCalc, שתמך תחילה רק במחשבי Apple II.

## פרטים טכניים

המחשב התבסס על מעבד 8 ביט מסוג MOS6502 בתדר 1 MHz. לדגמים השונים היה גודל זיכרון משתנה, כאשר במקסימום המחשב הגיע ל-48K. המחשב הגיע עם שפת התכנות BASIC צרובה בתוך ה-ROM שלו. ניתן היה לחבר לו כונני דיסקטים בגודל ¼5 אינץ' בקיבולת של 160K. ניתן היה לעשות שימוש בשני צדי הדיסקט על ידי הפיכתו. על מנת להשתמש בדיסקט היה צורך להעלות ממנו מערכת הפעלה. מערכת ההפעלה הייתה בסיסית ביותר ואפשרה רק להסתכל בתוכן של דיסקט ולהריץ ממנו תוכניות. על מנת להעתיק קבצים היה צורך להעלות תוכנית חיצונית. מערכת ההפעלה המתקדמת ביותר הייתה Dos 3.3.

## סדרת מחשבי Apple II

בנוסף למחשב Apple II שתואר לעיל, השם Apple II מתייחס ל**סדרה** של דגמי מחשבים אשר נוצרו ושווקו בעקבותיו והיו מבוססים על ארכיטקטורת חומרה דומה. עם הבולטים שבהם נמנים Apple IIe הפופולרי, Apple IIc הקומפקטי ו-Apple IIGS שהצטיין ביכולותיו בתחום הגרפיקה והצליל.

הדגם המקורי, Apple II, שודרג עם מספר שינויים קטן יחסית והושק בשנות ה-90 של המאה ה-20. עד שנת 1993, שבה הפסיקו לייצר את המחשב, יוצרו 5–6 מיליון יחידות (כולל כ-1.25 מיליון יחידות של דגם Apple IIgs).

## ראו גם

* קומודור 64
* IBM PC
* מיקרו-מחשב

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **Apple II** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# BepiColombo

בפי קולומבו
BepiColombo|  |
|
מידע כללי |
|
יצרן |
Airbus Defence and Space, מכון למדעי החלל |
|
תאריך שיגור |
20 באוקטובר 2018 |
|
אתר שיגור |
ELA-3  |
| sci.esa.int/bepicolombo/ |
|
היסטוריית פעילות |
|
מפעיל |
סוכנות החלל האירופית, הסוכנות היפנית לחקר החלל  |
|
משגר |
אריאן 5 |
|
טיסה ראשונה |
20 באוקטובר 2018  |
|
משימה |
|
סוג משימה |
חקר כוכב חמה |
|
נטייה |
90 מעלה  |
|
משך המשימה הכולל |
20 באוקטובר 2018 – מתוכנן ל-2028  |
|
מידע טכני |
|
משקל כולל |
4,100 ק"ג |
|
קישורים חיצוניים |
|
מספר קטלוג לוויינים |
43653 |
|
מאגר המידע הלאומי |
2018-080A |
|   |

**BepiColombo** היא משימה ששוגרה לחלל על ידי סוכנות החלל האירופית, בשיתוף עם הסוכנות היפנית לחקר החלל, במטרה להגיע למסלול סביב כוכב חמה ולבצע חקר של אפקט יחסותי ותיאוריות כבידה ומדידות נוספות של כוכב הלכת. השיגור בוצע בשנת 2018 וצמד גשושיות צפוי להגיע למסלול סביב חמה בשנת 2025.

המשימה נקראה על שם ג'וזפה קולומבו, מדען איטלקי שהשתתף בפיתוח תאוריית מקלעת כבידתית.

## היסטוריה

 אנימציה של טיסת הגשושית (BepiColombo בסגול)
התוכנית אושרה בשנת 2009 עם כוונה לשיגור בשנת 2014. השיגור בוצע ב-20 באוקטובר 2018 ממרכז החלל הגיאני בעזרת משגר מדגם "אריאן 5". בקרת טיסה מבוצעת ממרכז הבקרה בדרמשטדט.

המשימה כוללת מספר לווייני משנה שצפויים להתחיל עבודה מתואמת לאחר הגעה למסלול סביב כוכב חמה.

עלות כוללת של הפרויקט היא כשני מיליארד דולר

הגעה למסלול המתוכנן מבוצעת על ידי מנוע יונים ותשע מקלעות כבידתיות. ב-15 באוקטובר 2020 הגשושית עברה ליד נגה. ב-1 באוקטובר 2021 היא עברה 199 ק"מ מכוכב חמה. היא עברה ליד כוכב הלכת גם בשנת 2022 ו-2023. כיום, בתחילת 2024 החללית נמצאת במסלול סביב כוכב חמה שהוא דומה למסלול הסופי. מעבר למסלול הסופי סביב כוכב חמה והפרדת לוויינים מתוכננים ל-5 בדצמבר 2025. המשימה צפויה להסתיים בשנת 2028.

## מבנה הגשושית

יחידת הנעה Mercury Transfer Module (MTM) כוללת מנוע ומיועדת למעבר הגשושית ליעד. היחידה נבנתה על ידי סוכנות החלל האירופית.

יחידה מסלולית Mercury Planetary Orbiter (MPO) כוללת מכשירי מדידה. היחידה נבנתה על ידי סוכנות החלל האירופית. משקל היחידה הוא 1,150 ק"ג כולל פאנל סולארי שמספק 1,000 ו"ט. על היחידה הותקנו 11 מכשירים מדעיים שנבנו במספר מדינות. ציוד תקשורת פועל ב-X-band ו-Ka-band. היקף המידע הוא 1,550 גיגהביית בשנה. קליטת הנתונים תבוצע בתחנת קרקע בספרד.

יחידת חקר מגנטוספירה Mio (Mercury Magnetospheric Orbiter). היחידה נבנתה ביפן ובאוסטריה. משקלה 285 ק"ג ועליה הותקנו חמישה מכשירי מדידה וכולל פאנל סולארי שמספק 90 ו"ט. ציוד תקשורת פועל ב-X-band. היקף המידע הוא 160 גיגהבייט בשנה. קליטת הנתונים תבוצע במרכז בקרה ביפן.

צמד לוויינים מתואמים (סביב הפלנטה כוכב חמה) צפויים לאפשר למדידת אפקט יחסותי ותיאוריות כבידה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **BepiColombo** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של BepiColombo (באנגלית)

* BepiColombo, ברשת החברתית X (טוויטר)
* תיאור המשימה
* מידע מאתר סוכנות החלל היפנית
* דף נתונים כלליים

## הערות שוליים
# פיקסל

איור המחשב מוגדל כך שהפיקסלים נראים בבירור
חלוקה לתת פיקסלים, לצבעי ה-RGB בסוגי מסכים שונים.
**פִּיקְסֶל** (באנגלית: **Pixel**. נקרא גם **Pel** ו-**Dots** או **Picture Element**) היא יחידת מידע גרפית בסיסית במחשב, המתארת נקודה בתמונה דיגיטלית. החלק הקטן ביותר של הקווים, התווים, והצורות שעל צג המחשב או בתמונה המודפסת. כל תמונה בנויה ממאות אלפי עד עשרות מיליוני נקודות קטנות, ונקודה זו היא יחידת תמונה.

עבור ממדי תמונה קבועים, ככל שהתמונה מורכבת מיותר פיקסלים, צפיפות הפיקסלים שימוש בתבנית אנ עבור "Pixel density" בשפה en כאשר הערך צפיפות פיקסלים כבר קיים שלה (הנמדדת ביחידות ppi) גדולה יותר. כתוצאה מכך, רמת ההבחנה שלה תהיה גבוהה יותר, ויאמר עליה שהרזולוציה שלה גבוהה יותר. התמונה תכיל יותר פרטים ותהיה חדה, טובה וקריאה יותר. רזולוציה של מסכים ישנים היא ברמה של 600 על 800, כלומר, תמונת מסך כזו מורכבת מ-480,000 פיקסלים.

גרעיניות בתמונה
במצלמות דיגיטליות טובות מספר הפיקסלים לתמונה הוא מיליוני פיקסלים - בדרך כלל 15–50 מיליון (מיליון פיקסלים, או 1,048,576 במדויק, קרויים מגהפיקסל). בשילוב עם עדשה טובה מספיק, יכולת הבחנה גבוהה זו נותנת תמונות איכותיות וברורות.

לעיתים, כאשר הרזולוציה של התמונה נמוכה מדי, ניתן להבחין בנקודות המרכיבות את התמונה. תופעה זו נקראת גרעיניות (פיקסלציה), והיא מעידה על כך שרמת ההבחנה נמוכה מדי, לרוב בשל הגדלת התמונה יתר על המידה.

מושג נוסף השייך לפיקסל הוא **עומק הצבע** של הפיקסל. עומק הצבע משמעותו היכולת של כל פיקסל בודד להציג מגוון צבעים רב יותר, שתורם לייצג תמונה באופן הקרוב יותר אל המציאות ולהציג תמונה פוטו ריאליסטית. בתחילת ההתפתחות של המחשבים האישיים הייתה אפשרות להציג רק 16 צבעים בכל פיקסל. כיום הטווח של עומק צבע במחשבים נע בין 8 ביט לבין 32 ביט לפיקסל, שהוא טווח שבין 256 גוונים לבין 4,294,967,296 גוונים. עומק צבע של 16 מיליון גוונים הוא מעבר לטווח ההבחנה של העין האנושית.

במסכים שונים ישנה חלוקה לתת פיקסלים, בדר"כ מחולקים לצבעי ה-RGB.

## ראו גם

* אמנות פיקסלים

## קישורים חיצוניים

* פיקסל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# טלסקופ החלל פלאנק

טלסקופ החלל פלאנק| מודל לוויין פלאנק |
| מודל לוויין פלאנק |
|
מידע כללי |
|
יצרן |
Thales Alenia Space |
|
תאריך שיגור |
14 במאי 2009 13:12:02 UTC |
|
אתר שיגור |
בסיס החלל האירופי קורו |
|
 |
|
היסטוריית פעילות |
|
מפעיל |
סוכנות החלל האירופית |
|
משגר |
אריאן 5 ECA |
|
טיסה ראשונה |
13 באוגוסט 2009  |
|
טיסה אחרונה |
23 באוקטובר 2013  |
|
משימה |
|
סוג משימה |
לוויין מחקר |
|
מיקום נוכחי |
יצא משימוש |
|
לוויין של |
כדור הארץ |
|
מסלול |
נקודת לגראנז' |
|
אפואפסיד |
1,500,000 |
|
משך המשימה הכולל |
14 במאי 2009 – 23 באוקטובר 2013 (4 שנים ו־5 חודשים)  |
|
טלסקופ |
|
אורכי גל |
27 GHz to 1 THz |
|
מידע טכני |
|
משקל כולל |
1,950 ק"ג  |
|
משקל בשיגור |
1,950 קילוגרם |
|
גובה |
4.2 מ'  |
|
קוטר |
4.22 מ'  |
|
מנועים | spacecraft solar array, סוללת יוני ליתיום  |
|
קישורים חיצוניים |
|
מספר קטלוג לוויינים |
34938 |
|
מאגר המידע הלאומי |
2009-026B |
|   |

**טלסקופ החלל פלאנק** (**Planck**) הוא טלסקופ חלל של סוכנות החלל האירופית המודד את קרינת הרקע הקוסמית, עם רזולוציה אופטית גבוהה במיוחד. מצפה החלל קרוי על שמו של הפיזקאי הגרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה מקס פלאנק.

הטלסקופ שמשקלו 1,950 קילוגרם, נבנה במרכז החלל שבקאן, ושוגר מבסיס החלל האירופי קורו שבגיאנה הצרפתית ב-14 במאי 2009 יחד עם טלסקופ החלל הרשל. הוא סיים את תפקודו ב-23 באוקטובר 2013, לאחר השלמת מטרותיו.

בניית החללית בוצעב על ידי Thales Alenia Space. חלק מהמכשירים סופקו על ידי המעבדה להנעה סילונית.

תצפיות בוצעו במקביל לפעילות של לוויין המחקר WMAP. שיתוף פעולה זה גרם לשיפורים בקבלת ועיבוד מידע.

נתונים שהתקבלו באמצעות הטלסקופ היו בין המקורות לגילוי "ציר הרשע הקוסמולוגי".

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **טלסקופ החלל פלאנק** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של טלסקופ החלל פלאנק (באנגלית)
* טלסקופ החלל פלאנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר המשימה באתר סוכנות החלל האירופית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# בנו

ציפור בנו
**בֶּנוּ** (Bennu, Benu) הוא שמו של עוף החול, כפי שהוא מופיע במיתולוגיה המצרית. הבנו נחשב אצל המצרים הקדומים ציפור קודש של הליופוליס וסמל לידת השמש. בהירוגליף המצרית הבנו מסמל את בה (ba) או בתקופה מאוחרת יותר את נשמתו של האל רע מפני שבדומה לעוף החול, היה האל עולה בלהבות מדי ערב בשקיעה וקם לתחייה מחדש עם שחר. במיתולוגיה המצרית קיימות גרסאות שונות לסיפור הבריאה של הבנו. על פי, אחת מהם, אתום ברא את ה"בנו". על פי גרסה אחרת, בנו ברא את עצמו מהאש ששרפה עץ קדוש בתחומי בית המקדש של רע. הרודוטוס מזכיר את הציפור ביצירתו היסטוריה.

## אטימולוגיה

על אף שהשם הנפוץ של הציפור הוא בנו, השם המקורי נהגה ב"בנן" בידי המצרים, מילולית "לזרוח" וקשור לסיפור המבול של הנילוס, תחיית המתים, והשמש. הבנו התקשר להצפה של הנילוס, עוד מימי התוהו ובוהו, בתחילת הבריאה. הוא נחשב ליצור הראשון שעמד על הגבעה הקדמונית, בנבן (benben) שהתפרצה ממי הבריאה והואר לראשונה באמצעות האל אתום. לכן, הוא נקשר לנילוס ולהצפות העונתיות שמתרחשות בו בחודשי יוני עד ספטמבר.

בשפה היוונית העתיקה נקרא עוף החול בשם **Φοῖνιξ**, 'פוינִיקְס'. ייתכן ושם העם הפיניקי נגזר משמה של ציפור זו.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **בנו** בוויקישיתוף
* HISTORY OF ARCHITECTURE

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# אלברט לורצינג

גוסטב אלברט לורצינג
Gustav Albert Lortzing|  |
| אלברט לורצינג, 1830 |
|
לידה |
23 באוקטובר 1801 ברלין, ממלכת פרוסיה  |
|
פטירה |
21 בינואר 1851 (בגיל 49) ברלין, ממלכת פרוסיה  |
|
מקום קבורה | Friedhof II der Sophiengemeinde Berlin  |
|
מדינה |
ממלכת פרוסיה  |
|
מוקד פעילות |
ממלכת פרוסיה  |
|
סוגה |
אופרה  |
|
סוג קול |
טנור  |
|
שפה מועדפת |
גרמנית  |
|
בת זוג | Rosine Regina Ahles (1823 – ערך בלתי־ידוע)  |
|
חתימה |   |
| **פרופיל ב-IMDb** |
|   |

**גוסטב אלברט לורצינג** (בגרמנית: **Gustav Albert Lortzing**‏; 23 באוקטובר 1801 – 21 בינואר 1851) היה מלחין גרמני.

## ביוגרפיה

לורצינג נולד בברלין להורים, ששניהם היו שחקנים. בהיותו בן 19 החל לשחק בתפקיד המאהב הצעיר (Jugendlicher Liebhaber) בתיאטראות דיסלדורף ואאכן. לפעמים גם שר בתפקידי טנור או בריטון קטנים.

האופרה הראשונה שלו, "עלי פאשה מיאנינה" הוצגה לראשונה בשנת 1824, אבל פרסומו כמוזיקאי נובע בעיקר משתי האופרות "Der Wildschütz" משנת 1824 ו-"Zar und Zimmermann" משנת 1837.

"Zar und Zimmermann" התקבלה ללא התלהבות יתרה בלייפציג, אבל ההצגות הבאות בברלין הפיקו תגובה חיובית פי כמה. האופרה עלתה עד מהרה על כל בימות גרמניה ונחשבת כיום לאחת מיצירות המופת של האופרה הקומית הגרמנית.
היא תורגמה לאנגלית, צרפתית, שוודית, דנית, הולנדית, בוהמית, הונגרית ורוסית. הסיפור מבוסס על חיי פטר הגדול, שנסע לגרמניה, הולנד ואנגליה מחופש לנגר כדי לרכוש ממקור ראשון את הידע שראה כנחוץ לקדמה הכלכלית של ארצו, כגון טכניקות מודרניות לבניית אוניות.

"Der Wildschütz" התבססה על קומדיה מאת **אוגוסט פון קוֹצֶבּוּ** והייתה סאטירה על ההתפעלות חסרת התבונה והמוגזמת שהביעה אצולת הבורגנות ליופי באמנות.

## יצירות נבחרות

* *Die Himmelfahrt Christi* Oratorium (Münster 1828)
* *Der Pole und sein Kind* (1831)
* *Szenen aus Mozarts Leben* (Münster 1832)
* *Der Weihnachtsabend* (Münster 1832)
* *Die beiden Schützen* (Leipzig 1837)
* *Zar und Zimmermann* (Leipzig 1837)
* *Hans Sachs (opera)|Hans Sachs* (Leipzig 1840)
* *Casanova (opera)|Casanova* (Leipzig 1841)
* *Der Wildschütz* (Leipzig 1842)
* *Undine (Lortzing)|Undine* (Magdeburg 1845)
* *Der Waffenschmied* (Vienna 1846)
* *Regina (Lortzing)|Regina* (Vienna 1848)
* *Rolands Knappen oder Das ersehnte Glück* (Leipzig 1849)
* *Die Opernprobe* (Frankfurt 1851)

## קישורים חיצוניים

* אלברט לורצינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלברט לורצינג, באתר AllMovie (באנגלית)
* אלברט לורצינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אלברט לורצינג, באתר ספוטיפיי
* אלברט לורצינג, באתר AllMusic (באנגלית)
* אלברט לורצינג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אלברט לורצינג, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* אלברט לורצינג, באתר Discogs (באנגלית)
* אלברט לורצינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אלברט לורצינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך *Lortzing, Gustav Albert* מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל
# גרד ביניג

גרד ביניג
Gerd Binnig|  |
|
לידה |
20 ביולי 1947 (בן 78) ארצות הברית פרנקפורט, אזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה |
|
שם לידה | Gerd Karl Binnig  |
|
מדינה | גרמניה גרמניה |
|
ענף מדעי |
פיזיקה |
|
השכלה | * אוניברסיטת מינכן
* אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
 |
|
פרסים והוקרה | * פרס נובל לפיזיקה (1986)
* היכל התהילה הלאומי לממציאים (1994)
* פרס גוסטב הרץ (1983)
* פרס המדע על שם קלונג-וילהלמי (1983)
* מדליית אורניה (1991)
* פרס קאוולי בננוטכנולוגיה (2016)
* EPS Europhysics Prize (1984)
* אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1998)
* הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
* מדליית אליוט קרסון (1987)
* פרס המלך פייסל הבין-לאומי במדעים (1984)
* עמית IBM
* מסדר ההצטיינות הבווארי
* בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה
 |
|
תרומות עיקריות |
|
פיתוח מיקרוסקופ מנהור סורק |

**גרד ביניג** (בגרמנית: **Gerd Karl Binnig**; נולד ב-20 ביולי 1947) הוא פיזיקאי גרמני שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1986 על חלקו בפיתוח מיקרוסקופ מנהור סורק.

## ביוגרפיה

יליד פרנקפורט, משפחתו חייה לפרקים בעיר זו ולפרקים באופנבך על המיין ולכן למד בבתי ספר בשתי הערים. בגיל עשר עלתה בראשו המחשבה להפוך לפיזיקאי. בשנות נעוריו למד מוזיקה וניגן בלהקה. בגיל 15 החל לנגן בכינור והיה חלק מתזמורת בית הספר.

ביניג למד פיזיקה באוניברסיטת פרנקפורט, את התואר הראשון סיים בשנת 1973 והמשיך ללימודי דוקטורט.

בשנת 1969 נישא ללור ווגלר, פסיכולוגית. בתם הבכורה נולדה בשווייץ ובנם השני נולד בקליפורניה. תחביביו של ביניג הם קריאה, שחייה וגולף.

בשנת 1978, נעתר להצעה של חברת IBM והצטרף לקבוצת המחקר שלהם בציריך, שם עבד עם היינריך רורר, כריסטוף גרבר ואדמונד וייבל. יחד, הם פיתחו את המיקרוסקופ מנהור סורק, מיקרוסקופ אשר בעזרתו ניתן לבחון משטחים ברמה האטומית. ועדת נובל תיארה את ההשפעה של המכשיר על עולם המדע באומרה "תחומים חדשים לחלוטין נפתחו לחקר מבנה החומר". העקרונות הפיזיקליים עליהם מתבסס הממ"ס היו ידועים עוד לפי שחברת IBM יצרה אותו, אך ביניג ועמיתיו היו הראשונים שהתגברו על הקשיים הטכניים הכרוכים בהרכבתו.

צוות המחקר של IBM בציריך זכה בתוך זמן קצר בפרסים רבים ויוקרתיים. בשנת 1986, ביניג ורוהר חלקו מחצית מפרס נובל לפיזיקה, והחצי הנוסף חולק לארנסט רוסקה.

ביניג, כריסטוף גרבר וקלווין קווייט המשיכו לפתח את מיקרוסקופ הכוח האטומי.

בשנת 1994, פרופסור ביניג הקים את חברת "דפיניאנס". החברה מתמקדת בפיתוח מוצרים לתועלת תחומי מדעי החיים ומדעי כדור הארץ. בשנת 2014 החברה נרכשה על ידי תאגיד אסטרה בסכום של 150 מיליון דולר.

"מרכז הננוטכנולוגיה ביניג-רורר", הממוקם באחד ממחוזותיה של ציריך ובבעלות IBM קרוי על שם היינריך רורר וגרד ביניג.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **גרד ביניג** בוויקישיתוף

* גרד ביניג, באתר פרס נובל (באנגלית)
* גרד ביניג, באתר dblp
* גרד ביניג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)