Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# האימפריה הדנית

האימפריה הדנית
Danske besiddelser|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |
|  |
|
ממשל |
|
משטר |
מונרכיה אבסולוטית |
|
ראש המדינה |
מלך |
|
שפה נפוצה |
דנית |
|
עיר בירה |
קופנהגן |
|
היסטוריה |
| הקמה |   |
|
תאריך הקמה |
1536 |
| פירוק |   |
|
תאריך פירוק |
1953 |
|
ישות קודמת |
ממלכת נורווגיה איחוד קאלמאר איחוד קאלמאר |
|
ישות יורשת | דנמרק דנמרק |
|
כלכלה |
|
מטבע |
ריקסדאלר |
|
שונות |
|  |
|   |

קולוניות דניות ואחרות בהודו
**האימפריה הדנית** החלה את דרכה בתחילת המאה ה-13, כשקיבלה דנמרק את השליטה על אסטוניה. לאחר האיחוד עם נורווגיה, קיבלה דנמרק-נורווגיה את השליטה על כל הקולוניות הוותיקות של נורווגיה - גרינלנד, איי פארו, אורקני, שטלנד ואיסלנד. במאה ה-17, לאחר אבדות טריטוריאליות בחצי האי הסקנדינבי, דנמרק-נורווגיה החלה לפתח מושבות, מבצרים ועמדות מסחר באפריקה, בקריבים ובהודו. כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק היה הראשון לפתח את מדיניות המסחר שמעבר לים, כחלק מגל המרקנטיליזם שסחף את אירופה באותה התקופה. ב-1620 הקימה דנמרק את המושבה הראשונה - טרנקובאר או סרנגמבדי, הנמצאת על חופה הדרומי של הודו. השריד האחרון של האימפריה, שהיה גם הטריטוריה הגדולה בה, היא גרינלנד, שזכתה בשלטון עצמי ב-1953, ומאז היא אזור אוטונומי במדינה הדנית. איי פארו קיבלו אוטונומיה מדנמרק ב-1948.

## הודו

דנמרק החזיקה במספר מושבות קטנות ועמדות מסחר לאורך תת-היבשת ההודית מהמאה ה-17 עד למאה ה-19. מושבות אלו נמכרו בסופו של דבר לאימפריה הבריטית, שהפכה לכוח המרכזי באזור. מושבת טרנקובאר (כיום טהאראנגמבאדי ) השתייכה לדנמרק במשך 225 שנה עד שנמכרה לבריטניה ב-1845. ב-1755 דנמרק רכשה את העיירה סרמפור, ומאוחר יותר את אחנה ופירפור. ב-1829 הוקמה אוניברסיטה דנית בסרמפור, וזו קיימת עד היום. ערים אלו נמכרו גם הן לבריטניה ב-1845. עוד ניסיון דני לקולוניזציה היה באיי ניקובר.

## האיים הקריבים

דנמרק יישבה את האיים סנט תומאס וסנט ג'ון, ורכשה את סנט קרואה מצרפת ב-1773. כלכלת האיים נתבססה בעיקרה על קני סוכר. האיים נודעו כאיי הודו המערבית הדנים ולבסוף נמכרו לארצות הברית ב-1917 במחיר של 25 מיליון דולר. הדנים רצו להיפטר מהאיים בשל התדרדרות הכלכלה בהם. ארצות הברית קיוותה להשתמש באיים כבסיס ימי. מ-1917 האיים נודעו כאיי הבתולה האמריקאים.

## אפריקה

דנמרק החזיקה במספר נקודות מסחר ובארבעה מבצרים לאורך חוף הזהב במערב אפריקה, באזור גאנה של היום. שלוש נקודות המסחר היו מבצר פרדניקסבורג, מבצר כריסטיאנבורג שנכבש משוודיה ופרדריקסבורג שהיה לבסיס הכוחות הדנים באפריקה ושימש כמרכז לסחר בעבדים לטובת איי הודו המערביים הדנים. המבצרים היו מבצר פרינסטנסן שנבנה בשנת 1784, מבצר אגוסטבורג מ-1787, מבצר פריאדנסבורג ומבצר קונגנסטן. דנמרק מכרה את המבצרים לבריטניה בשנת 1850. כיום נותרו ממבצרים אלו רק הריסות, למעט מבצר כריסטיאנבורג המשמש כיום כמבנה מגורים.

## קישורים חיצוניים

* רשימה של קולוניות דניות (באנגלית)
# בנלוקס

**בֶּנֶלוּקְס** (**Benelux**) הוא איחוד כלכלי ופוליטי במערב אירופה הכולל את המדינות בלגיה, הולנד ולוקסמבורג. שם האזור נוצר מצירוף ההברות הראשונות של השם של כל מדינה (הולנד בהולנדית - Nederland, ומכאן: **ב**לגיה, **נ**דרלנד ו**לוקס**מבורג), והוא נוצר כאיחוד כלכלי שיצרו המדינות (האיחוד הכלכלי של הבנלוקס). היום משתמשים במונח באופן כללי יותר, ולא רק כשמתכוונים לאיחוד הכלכלי. המילה "בנלוקס" נטבעה כפי הנראה על ידי כתב האקונומיסט בבלגיה באוגוסט 1946.

האיחוד הכלכלי של הבנלוקס הוקם בשנת 1958, והוא פעל לקידום התנועה החופשית של עובדים, שירותים וסחורות באזור. כמו כן, הקמתו תרמה מאוחר יותר להקמת האיחוד האירופי.

שטח אזור הבנלוקס: 74,102 קמ"ר. אוכלוסייתו מונה כ-30 מיליון נפש.

## היסטוריה

ההסכם הראשון בין הולנד, בלגיה ולוקסמבורג נחתם בשנת 1932 ונקרא הסכם אוצ'י. בהסכם זה נקבע תהליך של הורדת מכסים בין המדינות. באוקטובר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, חתמו הממשלות הגולות של המדינות על הסכם לקביעת שער החליפין בין גילדן הולנדי ופרנק בלגי וקבעו מנגנוני תמיכה במטבעות במקרה הצורך. בספטמבר 1944 חתמו הממשלות הגולות על הסכם ליצירת איחוד מכסים של המדינות. ב-14 במרץ 1947 נוסף על ההסכם פרוטוקול האג וב-3 במרץ 1958 נחתם חוזה בנלוקס שקבע מעבר חופשי של עובדים, סחורות, שירותים והון בין המדינות.

ראשי המדינות ניסו גם לנהל יחסי חוץ מתואמים בנושאים שעמדו על סדר היום העולמי, כמו היחס לישראל ב-1948, ודיוני נאט"ו.

כן ניהלו חברות בנלוקס דיונים משותפים עם מדינות אחרות על הסכמי סחר ופטור מאשרות באופן משותף. במקרים מיוחדים, מורשות רשויות השיטור של כל אחת מהמדינות לעבור למדינה אחרת ללא אישורים רבים.

## ראו גם

* ארצות השפלה

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של בנלוקס (בהולנדית, בצרפתית ובויקיפדיה האנגלית)
* האיחוד הכלכלי של בנלוקס - האתר הרשמי (בהולנדית וצרפתית)
* בנלוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים
# סרנן טונגו

סרנן טונגו
Sranan Tongo|
מדינות | סורינאם סורינאם |
|
אזורים |
סורינאם  |
|
דוברים |
415,700 (נכון ל־2016)  |
|
שפת אם |
130,000 |
|
כתב |
האלפבית הלטיני |
|
משפחה |
שפה קריאולית המבוססת על אנגלית |
|
קוד שפה |
srn |
|
קוד ISO 639-2 | srn  |
|
קוד ISO 639-3 | srn  |
|
ראו גם | **שפה • כתב • רשימת שפות** |
|   |

דגם של השפה
**סרנן טונגו** (ידועה גם כ**סרננטונגו** ו**סרנן**) היא שפה קריאולית המדוברת בסורינאם ומשמשת שפת לינגואה פרנקה בקרב תושביה.

שפה זו התפתחה לראשונה עם הגעתם של ספנים פורטוגליים לחופי מערב אפריקה. השפה התפתחה בעקבות מגעים תקשורתיים בין סוחרים
ומגלי ארצות מאירופה לבין ילידי אפריקה. השפה מבוססת בעיקרה על השפה האנגלית, אך מורכבת גם ממספר רב של מילים מהולנדית, בגלל השתלטותה של הולנד על סורינאם בשנת 1667.

השפה החלה כשפת פידג'ין שהייתה מדוברת בפי עבדים אפריקאים בסורינאם אשר לרוב לא הייתה להם שפה משותפת. שפה זו גם נהייתה לשפת התקשרות בין העבדים לאדוניהם, מכיוון שלא הורשו העבדים ללמוד או לדבר הולנדית. עם הגעתם של קבוצות אתניות בתור עובדי קבלן, הפכה סרנן טונגו ללינגואה פרנקה.

על כן, סרנן טונגו היא שפה קריאולית המורכבת מאנגלית, הולנדית (המרכיבות כ–85% מכלל אוצר המילים), מעט פורטוגזית ושפות אפריקאיות אחרות.

## דוגמאות

דוגמה בשימוש השפה עם הטיית הפועל *wroko* (לעבוד):

mi e wroko – אני עובד
yu ben e wroko – אתה עובד
a ben wroko – הוא עובד
a mu wroko – הוא חייב לעבוד
wi ben wroko – אנחנו עובדים
unu sa/o wroko – אתם תעבדו
* Fa waka? – מה שלומך?

### מספרים

1 – wan
2 – tu
3 – dri
4 – fo
5 – feyfi
6 – siksi
7 – seybi
8 – ayti
9 – neygi
10 – tin
## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סרנן טונגו** בוויקישיתוף
* סרנן טונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# Le Soir

Le Soir
Soir|  |
|
מדינה |
בלגיה  |
|
מערכת |
בריסל  |
|
פורמט |
ברלינר  |
|
תקופת הפעילות |
1887–הווה (כ־139 שנים)  |
|
תוכן |
|
שפה |
צרפתית  |
|
ISSN |
1186-4583 |
|
בעלי תפקידים |
|
בעלים | Rossel  |
|
עורך | Daniel Van Wylick  |
|
שידור והפצה |
| lesoir.be |
|   |

**Le Soir** (בעברית: **הערב**) הוא עיתון יומי בלגי המתפרסם בצרפתית, שנוסד בשנת 1887 על ידי אמיל רוסל. "Le Soir" הוא אחד העיתונים בצרפתית הפופולריים ביותר בבלגיה. מאז שנת 2005 הוא מתפרסם בפורמט ברלינר ונמצא בבעלות חברת Rossel & Cie .

## היסטוריה

עותק של "Le Soir", אפריל 1943
"Le Soir" נוסד בשנת 1887 כפרסומון חינמי. מאוחר יותר הוא הפך לעיתון בתשלום.

כאשר גרמניה כבשה את בלגיה במלחמת העולם השנייה, הוחרם "Le Soir" מבעליו הקודמים והמשיך להתפרסם תחת צנזורה הדוקה של יחידות התעמולה של הוורמאכט, בניהולו של הכותב הפרו־נאצי רמון דה בקר . הוא כונה "Le Soir volé" (צר') - ‏"'Le Soir' הגנוב". חלק מהעיתונים המתחרים של "Le Soir" הפסיקו לחלוטין להתפרסם, מה שגרם לעלייה בפופולריות של העיתון. תרמה לכך גם הצטרפותם של אמנים מפורסמים, כגון הרז'ה, לצוות העיתון.

ב-6 בספטמבר 1944, ימים ספורים לאחר שכוחות אנגליים שחררו את בלגיה מהכיבוש הגרמני, חזר "Le Soir" לבעליו המקוריים והחל להתפרסם תחת ניהולו של לוסיאן פוס. כיום מפיצה את העיתון חברת ההוצאה לאור Rossel & Cie.

## מאפייני העיתון

מאז סיום מלחמת העולם השנייה נוקט העיתון בהשקפה ליברלית יחסית למתחרו העיקרי, La Libre Belgique . העיתון מגדיר את עצמו כ”עיתון ערב למאבק למען זכויות הגברים והנשים, כבוד האדם, חופש הביטוי, סובלנות, רב־תרבותיות ושונות.”

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **Le Soir** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Le Soir (בצרפתית)

* Le Soir, ברשת החברתית פייסבוק
* Le Soir, ברשת החברתית X (טוויטר)
* Le Soir, ברשת החברתית אינסטגרם

## הערות שוליים
# שפות איטליות

**השפות האיטליות** היא קבוצת שפות במשפחת השפות ההודו-אירופיות. מבין השפות המדוברות כיום שייכות לקבוצה זו השפות הרומאניות, שהתפתחו מהלטינית. יתר ענפיה של הקבוצה נכחדו.

**השפות האיטליות המוכרות: שפות לטינו-פליסקניות:
	+ לטינית
	+ פליסקנית
* שפות אומברו-אוסקניות:
	+ אוסקית
	+ אומברית
	+ ווֹלסקיאָנית
	+ אאקוויאנית
	+ מרסית
	+ פקינית דרומית

## ראו גם

* עמים איטליים
* שפות הודו-אירופיות
* שפות רומאניות

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **שפות איטליות** בוויקישיתוף
* שפות איטליות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# עיצור הברתי

**עיצור הברתי** בתחום הפונולוגיה, הוא עיצור המשמש כגרעין הברה, במקום תנועה. רק עיצורים סונורנטיים יכולים לשמש כעיצורים הברתיים, בגלל הדמיון האקוסטי בינם ובין תנועות.

על פי רוב, גרעין ההברה (הנושא את הטעם או את הטון) הוא תנועה, אך יש שפות (למשל, אנגלית) שבהן גם עיצורים מסוימים יכולים לשמש גרעין הברה. בדרך כלל מדובר בעיצורים סונורנטיים: l, r, n. למשל, בהגייה האנגלית של המילה bottle, אין תנועה בהברה השנייה, והעיצור /l/ משמש כגרעין ההברה.

מפורסם משפט שובר השיניים הצ'כי Strč prst skrz krk, בו כל גרעיני ההברות הם עיצורים הברתיים ואין בו אף תנועה.

## ראו גם

* הלחנה סילאבית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סרמטים

סרמטים|  |
|
אוכלוסייה |
|
(הוכחד) |
|
ריכוזי אוכלוסייה עיקריים |
|
מזרח אירופה, מרכז אסיה |
|
שפות |
|
סקיתית, שפות איראניות מזרחיות |
|
קבוצות אתניות קשורות |
|
סקיתים |

ה**סרמטים** היו עם נוודי מקורב לסקיתים שמוצאו ככל הנראה במרכז אסיה. בין המאות ה-5 לפנה"ס ועד המאה ה-4 לספירה התקיים העם באזורי הערבה הנרחבים צפונית לים הכספי ולים השחור (דרום רוסיה האירופית ואוקראינה של היום) ועד לבלקנים המזרחיים. הסרמטים דיברו סקיתית – שפה ממשפחת השפות המזרח איראניות.

במאה ה-6 לפנה"ס החלו את הגירתם מערבה ועד למאה ה-2 לפנה"ס השתלטו על שטחי הסקיתים והכפיפו אותם למרותם. הסרמטים סגדו לאל השמש לו נהגו להקריב את סוסיהם ונודעו גם בקיומן של נשים לוחמות בצבאם, נשים שככל הנראה שימשו השראה לאגדת האמזונות. ממצא זה מתבסס על קברי נשים חמושות שנמצאו בדרום אוקראינה וברוסיה. לפי הארכאולוג דייוויד אנתוני כ-20% מקברי הלוחמים הסקיתיים-סרמטיים שנמצאו באזור הדון והוולגה התחתית הכילו נשים לבושות בבגדי קרב זהים לאלו שלבשו הלוחמים.

סביב המאה ה-1 לספירה החלו הסרמטים בפשיטות על האימפריה הרומית כשהם משתפים פעולה עם שבטים גרמאניים. במאה ה-3 החלה להיחלש אחיזתם בשטחי הערבה בשל מאבק עם שבטים גותים. בעקבות הפלישה ההונית מהמזרח במאה ה-4 לספירה נדחקו הסרמטים כמו הגרמאנים מערבה, כשהם מתיישבים בשטחי האימפריה הרומית המערבית הנחלשת ונטמעים תוך זמן קצר באוכלוסייה המקומית.

עם מקורב לסרמטים, האלאנים, שרד באזור מבודד בצפון קווקז, קבוצה אתנית זו קיימת היום באותו אזור ומתקראת בשם "אוסטים". הסרמטים נטמעו בסופו של דבר באוכלוסייה הפרוטו-סלבית של מזרח אירופה והפסיקו להתקיים כקבוצה אתנית מופרדת.
מרבית המידע על הסרמטים מגיע ממקורות יוניים ורומיים. במקורות אלה מתוארים הסרמטים כבעלי מראה נורדי, שיער ארוך, בלונדיני או אדמוני והם בעלי זקנים. לפי טקיטוס הסרמטים נהגו ללבוש גלימות ארוכות משתפלות בסגנון פרסי.

במאה ה-4, בעקבות ניצחונם של הרומאים על השבטים הגותיים שהתמרדו כנגד הסרמטים, גייס קונסטנטינוס רבים מהם לצבאו. ההונים שפלשו במאות ה-4 וה-5 לספירה השתלטו בהדרגה על שטחיהם של הסרמטים שנדחקו מערבה ונטמעו באוכלוסייה המקומית. במאה ה-6 לספירה כבר לא מוזכרים הסרמטים בתיעוד ההיסטורי.

לפי אגדה סרמטית מסוימת הגיבור מלך בשם בטראדז מצווה על אציליו להשליך את חרבו הקסומה לתוך האגם. סיפור זהה לסיפורו הידוע של המלך ארתור המצווה על סר בדיבר להשליך את החרב הקסומה אקסקליבר לתוך האגם. החוקרים סקוט ליטלטון ואן תומאס מביאים ראיות היסטוריות לקיומה של מושבה סרמטית מהמאה ה-2 לפנה"ס בברמטנקאום שבאנגליה (באזור לנקשייר) דבר המצביע על קשר אפשרי בין שני הסיפורים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סרמטים** בוויקישיתוף
* סרמטים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# קלוורט ווטקינס

קלוורט ווטקינס
Calwert Watkins| אין תמונה חופשית |
|
לידה |
13 במרץ 1933 פיטסבורג, ארצות הברית  |
|
פטירה |
20 במרץ 2013 (בגיל 80) לוס אנג'לס, ארצות הברית  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
ענף מדעי |
בלשנות, שפות הודו-אירופיות, לימודים הודו-אירופיים, בלשנות היסטורית  |
|
השכלה |
אוניברסיטת הרווארד  |
|
תפקיד |
נשיא החברה הבלשנית של אמריקה  |
|
פרסים והוקרה | * פרס גודווין (1998)
* עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
* עמית האקדמיה הבריטית
* מלגת גוגנהיים
 |
|   |

**קלוורט ווטקינס** (באנגלית: **Calvert Watkins**;‏ 13 במרץ 1933 – 20 במרץ 2013) היה בלשן ופילולוג אמריקאי שכיהן כפרופסור לבלשנות באוניברסיטת הרווארד, ומאוחר יותר שימש גם כבעל משרה אקדמית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. תחום המחקר העיקרי של ווטקינס היה שפות הודו-אירופיות ומיתולוגיה השוואתית.

## ביוגרפיה

ווטקינס נולד ב-1933 בפיטסבורג שבפנסילבניה לראלף ג'יימס ווטקינס, שעבד ככלכלן, ולווילי וארד, מורה לספרדית. הוא גדל בניו יורק ושם רכש את השכלתו התיכונית. ב-1954 השיג ווטקינס תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד, וב-1959 השיג תואר דוקטור לפילוסופיה. ווטקינס הלך לעולמו ב-2013.

## ספריו

* **How to Kill a Dragon: Aspects of Indo-European Poetics**, London: Oxford University Press, 1995

## הערות שוליים
# NOSS

**NOSS**, ‏ Naval Ocean Surveillance System (NOSS) (בתרגום לעברית:מערכת פיקוח על האוקיינוס של הצי) היא מערכת לוויינים שפותחה בארצות הברית. הלוויינים מופעלים על ידי צי ארצות הברית במטרה לבצע איכון של אוניות הצי הסובייטי ורוסי.

המערכת פותחה על ידי מעבדת המחקר של צי ארצות הברית והחלה לפעול בשנת 1976. היא מנצלת לוויינים במסלול לווייני נמוך לגילוי פעילות מכ"ם של האוניות ובעזרת שיטות של מערכת ניווט לוויינית מבצעת איכון.

הדור הראשון של לווייני המערכת שוגר בשנים 1976–1987. בוצעו 9 שיגורים. כל שיגור כלל יחידת האצה להעברת הלוויינים למסלול הרצוי לאחר סיום פעילות משגר ומערכת של 3 לוויינים עם מכשור. כל השיגורים בוצעו מבסיס חיל האוויר ונדנברג עם משגרים מדגם אטלס E/F ואטלס H. כל השיגורים הסתיימו בהצלחה. המערכות הראשונות נבנו במעבדת המחקר של צי ארצות הברית ובהמשך הבנייה עברה למרטין מריאטה.

שיגורי הדור השני בוצעו בשנים 1990–1996. בוצעו 4 שיגורים. כל שיגור כלל יחידת האצה להעברת הלוויינים למסלול הרצוי לאחר סיום פעילות משגר ומערכת של 3 לוויינים עם מכשור. משקל הלוויינים גדל ולכן היה צורך לנצל משגר חזק יותר. השיגורים בוצעו מבסיס חיל האוויר ונדנברג ונמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר טיטן 4. שיגור שבוצע בשנת 1993 נכשל. עלות הלוויינים שנהרסו הייתה 800 מיליון $ (כ-1.6 מיליארד $ במחירי 2023). הלוויינים האחרונים בסדרה הפסיקו לפעול בשנת 2012.

שיגורי הדור השלישי החלו בשנת 2001. בוצעו 9 שיגורים. כל שיגור כולל זוג לוויינים עם מכשור. משקל של זוג לוויינם היה 6500 ק"ג. השיגורים בוצעו מבסיס חיל האוויר ונדנברג ונמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר אטלס 2, אטלס 3 ואטלס 5. בשנת 2022 לראשונה בוצע שיגור בעזרת משגר פאלקון 9.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **NOSS** בוויקישיתוף
* תיאור המערכת
* נתונים על השיגורים
* תיאור הלוויינים

## הערות שוליים
# DAMPE

Dark Matter Particle Explorer (DAMPE)
暗物质粒子探测卫星|
מידע כללי |
| --- |
|
תאריך שיגור |
17 בדצמבר 2015  |
|
אתר שיגור |
מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן |
| www.pmo.cas.cn/dampe/ |
|
היסטוריית פעילות |
|
משגר |
צ'אנגג'נג 2D |
|
טיסה ראשונה |
17 בדצמבר 2015  |
|
משימה |
|
סוג משימה |
טלסקופ חלל |
|
לוויין של |
כדור הארץ |
|
מסלול |
מסלול מסונכרן-שמש  |
|
משך המשימה הכולל |
17 בדצמבר 2015 – הווה (10 שנים)  |
|
מידע טכני |
|
משקל כולל |
1,400 ק"ג |
|
קישורים חיצוניים |
|
מספר קטלוג לוויינים |
41173 |
|
מאגר המידע הלאומי |
2015-078A |
|   |

**DAMPE** (Dark Matter Particle Explorer‏, חוקר חלקיקים של חומר אפל) הוא טלסקופ שפועל משנת 2015. זה טלסקופ חלל ראשון ששוגר על ידי הרפובליקה העממית של סין. הלוויין גם נקרא ווּקוֹנְג על שם דמות מ"המסע למערב".

## משימה

הטלסקופ מיועד לחקר קרינת גמא, אלקטרונים וקרינה קוסמית במטרה להעמיק את הידע בתחום חומר אפל. הפרויקט מנוהל על ידי האקדמיה למדעים של סין תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטאות באיטליה ושווייץ.

על הלווין הותקנו רגשים לזיהוי אלקטרונים ופרוטונים בתחום מ-GeV ‏ 5 ועד ל-TeV ‏ 10 וקרינה קוסמית בתחום מ-GeV ‏ 100 ועד ל-TeV ‏ 100.

הלוויין שוגר לחלל ב-17 בדצמבר 2015 והוצב במסלול מסונכרן-שמש בגובה 500 ק"מ.

לצורך קליטת הנתונים הוקמו 3 תחנות קרקע. פעמיים ביום הלוויין עובר מעל השטח של סין ובתחנות קרקע מתקבלים נתונים יומיים בהקיף של 15 גיגהבייט.

זמן פעולה היה מתוכנן ל-3 שנים, אך הוא פעיל גם כיום (דצמבר 2023).

ממצאים מדעים ראשונים פורסמו בשנת 2017. בשנת 2019 פורסמו נתוני חקר פרוטונים וקרינה קוסמית.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של DAMPE
* תיאור פעילות
* תיאור הלוויין
* אתר הפרויקט (בסינית)
* תיאור החללית
* תיאור ממצאים מדעים
# QZSS

עקבה קרקעית של מסלול לוויין QZSS
אנימציה של QZSS, מסלול אנלמה "קוואזי זניט/טונדרה"
**QZSS** (ראשי תיבות של: **Q**uasi-**Z**enith **S**atellite **S**ystem, ביפנית:  **準天頂衛星システム**) היא קונסטלציית לווייני ניווט יפנית בעלת ארבעה לוויינים, המשמשים כתמסורת זמן מדויק וכמערכת אוגמנטציה עבור GPS לטובת קליטה לוויינית ביפן ובאזורים סמוכים. הלוויין הראשון "מישיביקי", שוגר בהצלחה ב-11 בספטמבר 2010. בתחילה, סטטוס מבצעי תוכנן ל-2013. במרץ 2013 משרד הקבינט של יפן הודיע על הרחבה של QZSS משלושה לארבעה לוויינים. החוזה בסך 526 מיליוני דולרים עם מיצובישי אלקטריק לבניית שלושת הלוויינים הושלם עד סוף 2017.

שירותי QZSS בקונסטלציה של ארבעה לוויינים היו זמינים באופן ניסיוני החל מ-12 בינואר 2018, והחלו לפעול באופן רשמי ב־1 בנובמבר 2018. מתוכננת הרחבה של הקונסטלציה לשבעה לוויינים, שתרחיב את יכולות השירות של הלוויינים ותשפר אותן. השיגור של אחד מהלוויינים שיועדו להרחיב את הקונסטלצייה נכשל.

## מסלול

קונסטלציית ארבעת הלוויינים מורכבת מלוויין אחד במסלול גאוסטציונרי ושלושה לוויינים במסלול גאוסינכרוני נטוי שאינו גאוסטציונרי. שלושת הלוויינים הללו נמצאים בהפרש זווית של 120 מעלות אחד מהשני כך ששלושתם נמצאים בהפרשים אחידים. דבר זה מייצר רציפות כיסוי בזווית של לפחות 60 מעלות מעל האופק באזור יפן.

משתנים קפלריים של QZSS (נומינלי)| Epoch | 2009-12-26 12:00 UTC |
| Semimajor axis‏ (*a*) חצי-ציר ראשי | 42,164 ק"מ |
| Eccentricity ‏(*e*) אקסצנטריות | 0.075 ± 0.015 |
| Inclination‏ (*i*) נטיית מסלול | 43° ± 4° |
| Right ascension of the ascending node‏ (*Ω*) עלייה ישרה של הצומת העולה | 195° (התחלתי) |
| Argument of perigee‏ (*ω*) ארגומנט הפריגיאה | 270° ± 2° |
| Mean anomaly‏ (*M*0) אנומליה ממוצעת | 305° (התחלתי) |
| קו אורך מרכזי של עקבת הקרקע | 135° E ± 5° |

## לוויינים

כל השיגורים עד 2021 בוצעו תוך שימוש במשגר H-IIA ממרכז החלל טנגשימה. משקל הלוויין 4,100-5000 ק"ג.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | שם הלוויין | סטטוס נוכחי | הערה |
| 11 בספטמבר 2010 | QZS-1  | הוחלף על ידי QZS-1R | לוויין ניסיוני |
| 1 ביוני 2017 | QZS-2  | פעיל |  |
| 19 באוגוסט 2017 | QZS-3  | פעיל | נמצא במסלול גאוסטציונרי בנקודת שמיים 127 מעלות מזרח |
| 9 באוקטובר 2017 | QZS-4  | פעיל |  |
| 26 באוקטובר 2021 | QZS-1R  | פעיל | משמש כמחליף ל-QZS-1 |
| 22 בדצמבר 2025 | QZS-5 (משגר H-3-22S) | שיגור נכשל | יועד למסלול קוואזי-זניתי, אך השיגור נכשל בשלב השני והלוויין נאבד במסלול לווייני נמוך |
| 2 בפברואר 2025 | QZS-6 (משגר H-3-22S) | פעיל | נמצא במסלול גאוסטציונרי בנקודת שמיים 90.5 מעלות מזרח |

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **QZSS** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של QZSS (ביפנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של QZSS (באנגלית)

* QZSS, ברשת החברתית X (טוויטר)

## הערות שוליים
# נקודות 90X45

נקודות 90X45 על מפת העולם.

הסמן המקורי של נקודת 45×90 בצפון אמריקה; מאוחר יותר תוקן השלט כדי להסביר שהמיקום האמיתי הוא כ-324 מטרים מאחור ומשמאל לסמן על הקרקע.
צילום מקרוב של הסמן שהוצב באופן שגוי במחוז מרתון, ויסקונסין, ארצות הברית
**נקודות 45×90** הן ארבע נקודות בכדור הארץ, הנמצאות באמצע הדרך בין הקטבים הגאוגרפיים, קו המשווה, המרידיאן הראשי והמרידיאן ה-180 (בערך קו התאריך הבינלאומי).

## 45° צפון, 90° מערב

הנקודה הידועה והמתוירת ביותר היא ﻿ / ﻿ הנמצאת 410 מטרים מעל פני הים בעיירה רייטברוק, ויסקונסין, ארצות הברית ליד היישוב הקהילתי הלא מוכרז פוניאטובסקי. במקום הוצב על ידי ועדת הפארקים של מחוז מרתון, לוח הסבר ולוח מתכת לסימון הנקודה המדויקת בקרקע. הסימון הוזז מעט והוסדרה גישה אליו למבקרים ב-12 בספטמבר 2017.

הנקודה הפכה יעד פופולרי, הודות למספר אטרקציות לתיירים: חנות בה נמכרות חולצות טריקו עם הכיתוב "45° צפון, 90° מערב", רישום מבקרים כחברים במועדון "45×90" ומכירת מטבעות זיכרון.

## 45° צפון, 90° מזרח

הנקודה הנוספת שנמצאת ביבשה היא ﻿ / ﻿, בגובה 1,009 מטרים מעל פני הים. נקודה זו ממוקמת באזור שומם במחוז שינג'יאנג, בסין, בסמוך לגבול מונגוליה, כ-240 קילומטרים צפונית-מזרחית לאורומצ'י.

במקום לא נמצא כל ציון דרך או סימון פיזי של הנקודה, והיישוב הקרוב ביותר אליה, ג'יאנגג'ונמיאו, ננטש.

## 45° דרום, 90° מזרח

מפת החיפוש אחר טיסה 370 של מלזיה איירליינס שהתרסקה סמוך לנקודה 45° דרום, 90° מזרח. הנקודה הקרובה ביותר אליה היא הנקודה האדומה בתחתית המפה שמסומנת Gaofen 1, והיא נמצאת באמצע הדרך בין מרכז התמונה לצד שמאל שלה.
הנקודה נמצאת בדרום האוקיינוס ההודי, ﻿ / ﻿. עומק קרקעית האוקיינוס בנקודה הוא 3,197 מטר מתחת לפני הים. היא נמצאת 1,244 קילומטר דרום-מזרחית לאי הקרוב (הלא מיושב) סן פול; 1,480 קילומטר צפונית מזרחית מהאי הרד; 1,569 קילומטר מזרחית-צפונית מזרחית לאיי קרגלן; 2,425 קילומטר צפונית לאנטארקטיקה; 2,448 קילומטר מדרום-מערב לאוגוסטה, אוסטרליה המערבית, 4,080 קילומטר דרום-מזרחית לאי ראוניון, 5,550 קילומטר דרום-מזרחית לאי בנגוארה, מוזמביק, ו-5,800 קילומטר מדרום-מזרח למוסל ביי, דרום אפריקה.

במרץ 2014 הנקודה נכללה באזורי החיפוש אחר טיסה 370 של מלזיה איירליינס הנעדרת, לאחר ששרידים פוטנציאליים זוהו שם על ידי לוויין.

## 45° דרום, 90° מערב

הנקודה ממוקמת בדרום האוקיינוס השקט, 1,297 קילומטר מערבית דרומית מערבית לגואיטקאס בצ'ילה, ו-3,070 קילומטרים צפונית לאנטארקטיקה, בנקודה ﻿ / ﻿. עומק קרקעית האוקיינוס הוא 4,180 מטר מתחת לפני הים.

## אנטיפודים

כל נקודת 45×90 היא נקודה אנטיפודית של הנקודה בצד הנגדי שלה.

הנקודה הממוקמת בדרום האוקיינוס ההודי והנקודה בוויסקונסין הן אנטיפודים זו לזו.

הנקודה הממוקמת בדרום האוקיינוס השקט והנקודה בסין הן אנטיפודים זו לזו.

## קישורים חיצוניים

* המקביל ה-45, פוניאטובסקי, ויסקונסין
* ביקור בנקודת 45X90 בוויסקונסין (DCP)
* ביקור בנקודת 45X90 בצפון מערב סין (DCP)

## הערות שוליים
# מעלות פרנהייט

מדינות המשתמשות במעלות פרנהייט
  מדינות המשתמשות גם במעלות צלזיוס וגם במעלות פרנהייט
  מדינות המשתמשות במעלות צלזיוס
**מעלות פָרֶנְהָיְיט** (**Fahrenheit**) הן יחידות מידה לטמפרטורה. הן מסומנות ב־**F°**, ונקראות על־שם הפיזיקאי הגרמני דניאל גבריאל פרנהייט, שהציג אותן לראשונה בשנת 1724. השיטה מבוססת על נקודת ההתכה של תערובת שווה של קרח ומלח וטמפרטורה ממוצעת של גוף אדם בריא כנקודות מוצא.

תחילה חילק פרנהייט את הסולם שלו ל־12 יחידות ומאוחר יותר חילק כל יחידה לשמונה, ביוצרו סולם של 96 מעלות.

לאחר מותו של פרנהייט אובחנה סטיה בסקאלה שלו ובוצע בה איפוס מחדש כשטמפרטורות המוצא הן נקודת ההתכה (הקיפאון) ונקודת הרתיחה של מים (F°‏ 32 ו־F°‏ 212, בהתאמה). נקודת האפס בסולם זה היא הטמפרטורה שאליה יורד קרח כתוש כאשר מערבים אותו במלח.

שיטה זו נפוצה כיום בארצות הברית, בבליז ובליבריה.

## הצגה וכתיב

מעלת הפרנהייט מסומנת בצמד התווים "F°": הסימן ° מדגיש כי מדובר במעלה, כלומר ביחידה שיש לה ערך בסולם מסוים בלבד, ולא ערך מוחלט, כמו לקלווין.

בכתיבת טמפרטורה במעלות פרנהייט, יש להפריד ברווח את הערך המספרי מהסימן F°, כפי שמופיע בדוגמאות לעיל: לא F°‏86, ולא F °‏86, כי אם **F°‏ 86**.

## המרה מפרנהייט לצלזיוס ולהפך

השוואה בין מידות צלזיוס ופרנהייט
* WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 = טמפרטורה במעלות צלזיוס
* WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 = טמפרטורה במעלות פרנהייט

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_6
קירוב טוב לחישוב בעל פה של תרגום מפרנהייט לצלזיוס הוא WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 . התוצאה מדויקת עבור F°‏ 50 (C°‏ 10) ונותנת קירוב טוב למדי בטווח הטמפרטורות השורר על פני כדור הארץ.

**פרנהייט לעומת צלזיוס - טבלת ערכים**

| פרנהייט [F°] | צלזיוס [C°] |
| --- | --- |
| 40- | 40- |
| 0 | 17.8- |
| 5 | 15- |
| 11.42857 | 11.42857- |
| 32 | 0 |
| 50 | 10 |
| 95 | 35 |
| 100 | 37.78 |
| 140 | 60 |
| 185 | 85 |
| 212 | 100 |

## ראו גם

* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מעלות פרנהייט** בוויקישיתוף
* מעלות פרנהייט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)