# פיזיקה

דוגמאות שונות לתופעות פיזיקליות
**פִיזִיקָה** (מהמילה היוונית φύσις, "פיסיס" – "טבע") היא אחד המדעים הבסיסיים ביותר, החוקר את חוקי הטבע מהחלקיקים התת-אטומיים ועד היקום כולו, באמצעות תצפיות, ניסויים ומודלים מתמטיים. תחום הפיזיקה מקיף את חקר החומר, האנרגיה, הכוחות והשדות, ואת החוקים המתארים את התנהגותם במרחב ובזמן. מודל פיזיקלי נבחן על סמך יכולתו לתאר תופעות ידועות ולנבא תוצאות חדשות הניתנות למדידה כמותית. פערים בין תחזיות המודל לבין המדידות עשויים להביא לעדכונו או להחלפתו במסגרת מדויקת ומקיפה יותר.

במידה רבה, תולדות הפיזיקה הן גם תולדותיהן של מהפכות מדעיות שבהן תאוריות חדשות החליפו מסגרות קודמות כאשר אלה חדלו להסביר כראוי את התצפיות והניסויים. שורשיה של הפיזיקה בפילוסופיית הטבע של העת העתיקה, ובמשך תקופה ארוכה נכללו בה גם תחומים שכיום נחשבים נפרדים, כגון כימיה, ביולוגיה וחלקים מן המתמטיקה, אך צורתה המודרנית כמדע ניסויי-כמותי התגבשה בעיקר במהלך המהפכה המדעית במאות ה-16 וה-17, בעבודותיהם של קופרניקוס, קפלר, גלילאו וניוטון. הפיזיקה קשורה קשר הדוק למדעים אחרים, שכן היא מספקת להם חוקים, מודלים כמותיים ושיטות מדידה. הכימיה המודרנית נשענת במידה רבה על עקרונות פיזיקליים, הביופיזיקה מיישמת עקרונות ושיטות של הפיזיקה בבעיות ביולוגיות, והאסטרופיזיקה משתמשת בחוקי הפיזיקה כדי לפרש תצפיות על גרמי השמיים והיקום. לצד זאת, לפיזיקה גם קשר הדוק למתמטיקה: היא עושה שימוש נרחב בכלים מתמטיים, ולעיתים אף תורמת להתפתחותם, כגון פיתוח החשבון האינפיניטסימלי בידי ניוטון ולייבניץ, מתוך בעיות של תנועה והעתקת גופים.

להתקדמות בפיזיקה הייתה השפעה מכרעת על התפתחות הטכנולוגיה המודרנית: האלקטרומגנטיות עומדת בבסיס רשת החשמל והתקשורת האלחוטית, פיזיקת מצב מוצק ופיזיקת המוליכים למחצה אפשרו את פיתוח הטרנזיסטור והמיקרואלקטרוניקה, ותרמודינמיקה סיפקה את המסגרת התאורטית לניתוח מנועים ותחנות כוח ומילאה תפקיד מרכזי בהתפתחותם של תהליכים תעשייתיים.

נהוג לחלק את הפיזיקה לשני תחומים עיקריים:

* פיזיקה קלאסית, הכוללת תחומים כמו: מכניקה, תרמודינמיקה, אלקטרומגנטיות ואופטיקה. תחומים אלו מהווים את היסוד להבנת תחומים מודרניים יותר.
* פיזיקה מודרנית, שהתחומים העיקריים בה הם מכניקת הקוונטים, תורת היחסות, פיזיקה גרעינית, פיזיקה של חומר מעובה, ביופיזיקה, פיזיקת חלקיקים פיזיקה סטטיסטית גאופיזיקה אסטרופיזיקה, פיזיקה חישובית, אקוסטיקה, פיזיקה כימית, מכניקת נוזלים, פיזיקה מתמטית, ופיזיקה תאורטית. רוב פעילותם ומחקריהם של הפיזיקאים בימינו עוסק בתחומים אלה.

ההבחנה בין פיזיקה מודרנית לבין פיזיקה קלאסית אינה קשיחה וברורה. לדוגמה תורת הכאוס שפותחה בעיקר בחצי השני של המאה ה-20 מסתמכת על הנחות יסוד של פיזיקה קלאסית בלבד ועדיין מהווה תחום מחקר מודרני ופעיל. מכניקה סטטיסטית שעוזרת רבות בחקר מודרני של מערכות מרובות חלקיקים בעלי התנהגות קוונטית, החלה את דרכה במאה ה-19, שנים רבות לפני תורת היחסות ומכניקת הקוונטים.

הפיזיקה קרובה מאוד למדעי טבע אחרים, במיוחד כימיה. הכימיה נסמכת על תחומים רבים בפיזיקה, ובפרט מכניקת הקוונטים, תרמודינמיקה ואלקטרודינמיקה. פיזיקה אטומית ופיזיקה מולקולרית נמצאות על התפר בין הפיזיקה לכימיה.

## תולדות הפיזיקה

חוק ארכימדס
טבלת המכניקה בציקלופדיית צ'יימברס משנת 1728

 ערך מורחב – **היסטוריה של הפיזיקה**

### העת העתיקה

מתחילת ההיסטוריה האנושית, ניסה האדם להבין את התנהגות החומר: מדוע עצמים נופלים לקרקע באין תמיכה, מדוע לחומרים שונים יש תכונות שונות, וכן הלאה. גם אופי היקום היה מסתורי, כמו צורת כדור הארץ והתנהגות גופים שמימיים, כמו השמש והירח. מספר תאוריות הוצעו, רובן היו שגויות. תאוריות אלו נוסחו ברובן במונחים פילוסופיים או מטאפיזיים, ומעולם לא אומתו בניסויים שיטתיים. ישנם יוצאים מן הכלל: לדוגמה, ההוגה היווני ארכימדס מצא תיאורים כמותיים נכונים רבים במכניקה והידרוסטטיקה.

לעומת זאת, דווקא בתחום האסטרונומיה גילו הקדמונים דיוק רב בביצוע תצפיות אחרי מסלולים של כוכבים ותיעוד תצפיות אלה. האסטרונומיה הייתה מפותחת ברוב התרבויות הגדולות, לרבות מצרים העתיקה, בבל העתיקה, סין, הודו ויוון העתיקה. האסטרונום היווני תלמי אף הציע מודל מתמטי-גאומטרי שהסביר בצורה נאה את תנועת הכוכבים כפי שנצפית בשמיים. אף על פי שהיה שגוי, מודל זה היה כה מוצלח מבחינה אמפירית, עד שהוא שלט בכיפה עד להופעתו של המודל הקופרניקני. חשיבותו של המודל היווני לתנועת כוכבי הלכת היא השימוש במתמטיקה לצורך הפיזיקה, לא רק ככלי תיאורי גרידא אלא כביטוי כמותי לחוקי הטבע, שמהם אף אפשר לחזות תופעות שניתנות לצפייה על ידי ביצוע חישובים מתאימים על פרטי המודל.

### הפיזיקה כמדע

אייזק ניוטון
המטוטלת של פוקו
עריסתו של ניוטון
בשלהי המאה ה־16 גלילאו היה הראשון שהשתמש בניסוי כדי לאמת תאוריות פיזיקליות, שהוא העיקרון המנחה של השיטה המדעית. גלילאו ניסח ובדק בהצלחה מספר תוצאות בדינמיקה, ובמיוחד חוק התנע. ב־1687 ניוטון פרסם את ספרו "היסודות המתמטיים של פילוסופית הטבע" (Principia Mathematica), המתאר שתי תאוריות פיזיקליות שלמות ומצליחות: חוקי התנועה של ניוטון, מהם נובעים המכניקה הקלאסית; וחוק הכבידה של ניוטון, המתאר את הכוח היסודי של הכבידה. שתי התאוריות האלו התאימו היטב לניסויים. המכניקה הקלאסית הורחבה מאוד על ידי לגראנז', המילטון ואחרים, שיצרו ניסוחים, עקרונות ותוצאות חדשות. חוק הכבידה הביא לפיתוח תחום האסטרופיזיקה, המתאר תופעות אסטרונומיות בעזרת תאוריות פיזיקליות.

החל מהמאה ה־18, פותחה התרמודינמיקה על ידי בויל, יאנג ואחרים. בשנת 1733, ברנולי השתמש בטיעונים סטטיסטיים עם מכניקה קלאסית כדי להשיג תוצאות תרמודינמיות, והניח את היסודות למכניקה סטטיסטית. בשנת 1798, תומפסון הדגים המרת עבודה מכנית לחום, וב־1847 ג'אול ניסח את חוק שימור האנרגיה, בצורת חום ובצורת אנרגיה מכנית.

התנהגות החשמל והמגנטיות נחקרה על ידי פאראדיי, אוהם ואחרים. ב־1855 מקסוול איחד את שתי התופעות לתורה יחידה של אלקטרומגנטיות, המתוארת על ידי משוואות מקסוול. ניבוי של תורה זו היה שהאור הוא גל אלקטרומגנטי.

בשנת 1895 רנטגן גילה את קרני ה־X, שהתגלו כקרינה אלקטרומגנטית בתדר גבוה. רדיואקטיביות התגלתה על ידי אנרי בקרל, ונחקרה עוד על ידי פייר ומארי קירי, ואחרים. זה הניח את הבסיס לשדה הפיזיקה הגרעינית.

קיומו של האטום הוצע ב־1808 על ידי דלטון. ב־1897 גילה ג'וזף ג'ון תומסון את האלקטרון, החלקיק היסודי הנושא זרם חשמלי במעגלים. ב־1904 הוא הציע את הדגם הראשון של האטום.

### המאה ה-20 ואילך

הפיזיקה עברה מספר מהפכות במהלך המאה ה-20. תורת היחסות שינתה את התפיסה של הזמן והמרחב, ואת ההבנה של כוח הכבידה. תורת הקוונטים שינתה את התפיסה של פילוסופיה מכניסטית, ואת ההפרדה בין גלים לחלקיקים. לאחר מכן המודל הסטנדרטי הכליל את התגובות הבסיסיות ביותר הידועות כיום בין חלקיקים. כתוצאה מההבנה הפיזיקלית של הטבע נוצרו חידושים טכנולוגיים רבים אשר שינו באופן מהותי את חיי היום-יום של בני האדם.

בשנת 1905 ניסח איינשטיין את תורת היחסות הפרטית, המאחדת את הזמן והמרחב לישות אחת, מרחב-זמן. הוא פיתח תורה זו מתוך התבוננות במשוואות מקסוול, ותוצאות ניסוי מייקלסון-מורלי. היחסות דורשת טרנספורמציה שונה בין מסגרות ייחוס מאשר המכניקה הקלאסית; דבר זה הצריך את פיתוח המכניקה היחסותית כתחליף למכניקה הקלאסית. כאשר המהירויות הנמוכות, שתי התאוריות תואמות. ב־1915 הרחיב איינשטיין את תורת היחסות הפרטית כדי להסביר את כוח הכבידה באמצעות תורת היחסות הכללית, המחליפה את חוק הכבידה של ניוטון. בתחום של מאסות ואנרגיות נמוכות, שתי התאוריות תואמות.

בשנת 1911, רתרפורד הסיק מניסויי פיזור את קיומו של גרעין אטומי, עם רכיבים בעלי מטען חשמלי חיובי, שכונו פרוטונים. נייטרונים, הרכיבים הנייטרליים בגרעין, התגלו ב־1932 על ידי צ'אדוויק.

החל בשנת 1900, פלאנק, איינשטיין, בוהר ואחרים פיתחו תורות קוונטיות כדי להסביר תוצאות ניסויים לא רגילות על ידי הצגת רמות אנרגיה בדידות. ב־1925 הייזנברג, וב־1926 שרדינגר ודיראק, ניסחו את מכניקת הקוונטים, שהסבירה את התאוריות הקוונטיות שקדמו לה. במכניקה קוונטית, תוצאות של מדידות פיזיקליות הן הסתברותיות לחלוטין. התורה מסבירה את חישוב ההסתברויות האלו. היא מסבירה בהצלחה את התנהגות החומר בקנה מידה קטן מאוד.

מכניקה קוונטית מספקת גם את הכלים התאורטיים עבור פיזיקת מצב מוצק, החוקרת את ההתנהגות הפיזיקלית של חומר מעובה הכולל תופעות כגון מבנים גבישיים, מוליכות למחצה ומוליכות על. בין חלוצי פיזיקת המצב המוצק היה פליקס בלוך, שיצר ב־1928 תיאור של התנהגות האלקטרונים במבנים גבישיים על פי המכניקה הקוונטית.

במהלך מלחמת העולם השנייה, נערכו מחקרים על ידי הצדדים הלוחמים בתחום הפיזיקה הגרעינית, על מנת ליצור פצצה גרעינית. המאמץ הגרמני, שהונהג בידי הייזנברג, לא הצליח, אך פרויקט מנהטן של בעלות הברית הגיע אל יעדו. באמריקה, בשנת 1942, צוות בראשות פרמי יצר את תגובת השרשרת הגרעינית הראשונה שנוצרה בידי אדם מעולם, וב־1945 נוסה הנשק הגרעיני לראשונה באתר טריניטי, סמוך לאלאמוגורדו, ניו מקסיקו.

תורת השדות הקוונטית נוסחה על מנת להרחיב את המכניקה הקוונטית כך שתהיה עקבית עם תורת היחסות הפרטית. היא השיגה את מטרתה בשלהי שנות ה־40 של המאה ה־20, עם עבודתם של ריצ'רד פיינמן, ג'וליאן שווינגר, טומונאגה ודייסון. פיזיקאים אלה פיתחו וניסחו את תורת האלקטרודינמיקה הקוונטית, המתארת את היחסים האלקטרודינמיים.

תורת השדות הקוונטית מספקת את המסגרת לפיזיקת החלקיקים המודרנית, החוקרת את הכוחות היסודיים ואת החלקיקים היסודיים. בשנת 1954 פיתחו יאנג ומילס אוסף של תאוריות שסיפקו את המסגרת עבור המודל הסטנדרטי. המודל הסטנדרטי, שהושלם בשנות השבעים, מתאר בהצלחה כמעט את כל החלקיקים היסודיים שנצפו עד כה.

## תגליות פיזיקליות מרכזיות

משוואות חשובות בפיזיקה: 1. החוק השני של ניוטון והגדרת תנע זוויתי 2. משוואות מקסוול (2 שורות) 3. משוואת האנטרופיה של לודוויג בולצמן 4. משוואת המצב של גז אידיאלי 5. אנרגיה יחסותית של חלקיק חופשי 6. משוואות שדה הכבידה של איינשטיין 7. אנרגיה של פוטון 8. קוונטיזציה של תנע זוויתי 9. משוואת שרדינגר 10. משוואת דיראק
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
* **חוק הציפה** – ארכימדס
* **חוק המאזניים** – ארכימדס
* **ספקטרום, חוקי התנועה, חוק הכבידה** – אייזק ניוטון, 1666, 1687
* **שדה חשמלי **משוואות מקסוול וגלים אלקטרומגנטיים** – ג'יימס קלרק מקסוול
* **ביקוע גרעיני **מהירות האור קבועה בכל מצב** ולכן הזמן איננו קבוע – מייקלסון ומורלי, 1887
* **קרני רנטגן** – וילהלם רנטגן, גרמניה, 8 בנובמבר 1895
* **רדיואקטיביות** – אנרי בקרל, 1896
* **אלקטרון** – ג'יי ג'יי תומסון, הממלכה המאוחדת, 1897
* **קוונטיזציה של אנרגיה** – מקס פלאנק, גרמניה, 1900
* **האפקט הפוטואלקטרי, E=mc² (שקילות בין מסה לאנרגיה), תורת היחסות** – אלברט איינשטיין, גרמניה, 1914, 1905, 1915.
* **פרוטון** – ארנסט רתרפורד, הממלכה המאוחדת, 1918
* **נייטרון** – ג'יימס צ'דוויק, הממלכה המאוחדת, 1932
* **חיזוי אנטי-חומר** – פול דיראק, הממלכה המאוחדת, 1928
* **פוזיטרון – אנטי-אלקטרון** – קארל דייוויד אנדרסון, ארצות הברית, 1932
* **הולוגרפיה** – דניס גאבור, 1947
* **קווארק** – מארי גל-מאן, ארצות הברית, יובל נאמן, ישראל, 1969

## פיזיקה תאורטית

 ערך מורחב – **פיזיקה תאורטיתפיזיקה תאורטית** או **פיזיקה עיונית** משתמשת במודלים מתמטיים ובהפשטת הפיזיקה בניסיון להבין את הטבע.

הפיזיקה המתמטית היא כלי מרכזי בתחום זה, על אף שישנן טכניקות נוספות בהן נעזרים. המטרה היא להבין, להסביר ולחזות תופעות פיזיקליות.

התקדמות המדע תלויה בדרך כלל ביחסי גומלין בין הפיזיקה התאורטית והפיזיקה הניסויית. בחלק מהמקרים, דובקת הפיזיקה התאורטית בשפה המתמטיקה הקפדנית ונותנת משקל קטן יחסית לניסויים ותצפיות. למשל, כשפיתח את תורת היחסות הפרטית, התעסק איינשטיין עם טרנספורמציות לורנץ שהשאירו את משוואות מקסוול קבועות, אולם לא התעניין באופן גלוי בניסוי מייקלסון-מורלי שעסק בתנועת כדור הארץ דרך האתר. מנגד, איינשטיין נשען על תהליך ניסויי נטול משוואות תאורטיות, בהסבירו את האפקט הפוטואלקטרי, דבר שזיכה אותו בפרס נובל.

## כיווני מחקר עתידיים

 ערך מורחב – **בעיות פתוחות בפיזיקה**

נכון לשנת 2018, המחקר מתקדם במספר גדול של תחומים בפיזיקה.

בפיזיקת המצב המוצק, הבעיה התאורטית הבלתי פתורה הגדולה ביותר כיום היא ההסבר למוליכות-על בטמפרטורות גבוהות. מאמצים רבים, ניסויים ברובם, מושקעים ביצירת ספינטרוניקה מעשית ומחשבים קוונטים.

בפיזיקת החלקיקים, העדויות הניסיוניות הראשונות לפיזיקה מעבר למודל הסטנדרטי החלו להופיע. החשובה מביניהן היא העדות שלנייטרינו יש מסה לא אפסית. נראה שתוצאות ניסויות אלו פתרו את בעיית הנייטרינו הסולארי הוותיקה בפיזיקה של השמש. הפיזיקה של נייטרינו מסיביים היא כרגע תחום בו מבוצעים מחקרים תאורטיים וניסויים רבים. בשנת 2008, מאיצי חלקיקים החלו בחקר אנרגיות בקנה מידה של טרה-אלקטרון-וולט (טריליון אלקטרון-וולט), בו מקווים החוקרים למצוא עדויות לבוזון היגס ולבני זוג סופרסימטריים. ב-4 ביולי 2012 הוכרז על גילוי בוזון בעל מאפיינים דומים לאלו הצפויים מבוזון היגס.

ניסיונות תאורטיים לאחד את מכניקת הקוונטים ואת תורת היחסות הכללית לתאוריה אחת של כבידה קוונטית, תוכנית הנמשכת כבר מעל חצי מאה, טרם נשאו פרי. המועמד המוביל כיום הוא תורת M ה-11 ממדית.

תופעות אסטרונומיות טרם הוסברו, כולל קיומן של קרניים קוסמיות באנרגיה אולטרה גבוהה ושיעורי סיבוב לא צפויים של גלקסיות. הוצעו תאוריות לפתרון בעיות אלו, כולל יחסות פרטית כפולה, דינמיקה ניוטונית מתוקנת, וקיומו של חומר אפל. בנוסף, התחזיות הקוסמולוגיות של העשורים האחרונים נסתרו על ידי עדויות חדשות לפיהן התפשטות היקום מאיצה.

## לקריאה נוספת

|  |  |
| --- | --- |
|  | ספר: פיזיקה |
| אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד. |

* יורם קירש, ‏**יסודות הפיזיקה א'**, האוניברסיטה הפתוחה, 1999 (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" )
* יורם קירש ומיכל בן-יעקב, ‏**יסודות הפיזיקה ב'**, האוניברסיטה הפתוחה, 1998 (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" )
* אלברט איינשטיין וליאופולד אינפלד, **התפתחות הפיזיקה החדשה - ממושגים ראשונים ועד יחסיות וקואנטים**, ספרית פועלים, 1976
* פול ג' היואיט, **פיזיקה לכל**, מכון ברנקו וייס, 1997
* ספרי פיזיקה ומדריך לימודים באתר ויקיספרים.
* פיינמן, יצחק כפכפי (ע), תרגום: דודו פונדק, **התאוריה המוזרה של אור וחומר**, הקיבוץ המאוחד, 1988, דאנאקוד 31-1557
* פיינמן, **The Character of Physical Law‏**, Random House (Modern Library)‎‏, 1994, ISBN 0679601279
* פיינמן, Leighton, Sands, *The Feynman Lectures on Physics*, Addison-Wesley‏ 1970, 3 כרכים, כריכה רכה, מסת"ב 0201021153; כריכה קשה, מהדורת זיכרון, 1989, מסת"ב 0201500647
* בריאן גרין, *The Elegant Universe: Superstrings, Hidden Dimensions, and the Quest for the Ultimate Theory*,‏ 464 עמודים, כריכה רכה, Vintage Books,‏ 2000, ISBN 0375708111; כריכה קשה, W.W. Norton & Company,‏ 2003, ISBN 0393058581
* יורם קירש, **היקום על פי הפיסיקה המודרנית**, תל אביב: עם עובד, 2006, דאנאקוד 32-20971, מסת"ב 965-13-1820-1

## קישורים חיצוניים

* מדור פיזיקה באתר הידען הכולל מאמרים וחדשות בתחום הפיזיקה
* יואב בן-דב, מבוא לפיזיקה: היסטוריה, תאוריות ומושגים
* התפתחות הפיזיקה במאה העשרים - באתר ה-American Physical Society (באנגלית)
* Eric Weisstein, Weisstein and Wolfram Research, Inc., and et al, *World of Physics* - אנציקלופדיה פיזיקלית מקוונת (באנגלית)
* Carl R. Nave, *HyperPhysics* - מפות מושגים בפיזיקה עם קישורים צולבים (באנגלית)
* מרכז מידע על פיזיקה (באנגלית)
* הסברים על פיזיקה בשפה פשוטה (הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
* אתר חדשות בתחום הפיזיקה (באנגלית)
* מילונים למונחי פיזיקה | פיזיקה (1930) | חשמל ומגנטיות (1976) | אופטיקה (1977) | מכניקה (1973) | אקוסטיקה (1985) | פיזיקה מודרנית (1993) | באתר האקדמיה ללשון העברית
* פיזיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פיזיקה, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים