Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# ביגל

ביגל
|  |
|
ארץ מוצא |
בריטניה |
|
שימושים |
ציד וגישוש |
|
קבוצה |
כלבי האונדס |
|
תכונות |
|
משקל |
10–13 ק"ג לנקבות 14–20 ק"ג לזכרים |
|
גובה כתפיים |
33–40 ס"מ |
|
גובה |
33 ס"מ  |
|
תוחלת חיים |
14 שנה |
|
אופי |
חברותי, עקשן, נבחן, נאמן |
|
אילוף |
הסתגלות גבוהה |
|
תיאור |
פרוותו קצרה בשילוב של כמה גוונים, קצה זנב לבן |
|   |

ה**ביגל** הוא כלב ציד ממשפחת ההאונדים (Hounds).

## היסטוריה של הגזע

העדות הממשית הראשונה לקיום הגזע היא משנת 1475. מקור שמו של הביגל אינו ברור, אך משערים שהוא מן המילה beag ('קטן' בשפה הקלטית) או מהמילה bégueule (קולני; הפירוש המילולי: פתוח-גרון, בצרפתית). הביגל הוכר כגזע ב-1873, וב-1890 הוקם בבריטניה מועדון מגדלי הביגל הראשון. הגזע הגיע לאמריקה הצפונית עם המתיישבים הראשונים, ושם פותח תת-זן קטן יותר.

## ייעוד הגזע

מסורתית ביגלים משמשים לציד בלהקות או בבודדים, בעיקר של ציד קטן, כמו ארנבות ושועלים, אך גם לגישוש אחר ציד גדול כמו חזירי בר, תנים ואיילים. הביגל הוא כלב הרחה, קרי הוא צד תוך גישוש קרוב לקרקע.

כיום ביגלים משמשים כחיות מחמד, אך גם ככלבי גישוש למטרות שונות. בין התפקידים שממלאים כלבים אלה כיום ניתן למצוא גישוש אחר אדם, גישוש אחר סמים, גישוש אחר חומרים אורגניים אסורים במעברי גבול נמלי ים ונמלי אוויר ועוד.
יתרונו של הביגל על כלבי גישוש אחרים הוא בגודלו הקטן והקומפקטי המאפשר גמישות רבה בהפעלתו, בהופעתו הלא מאיימת ובאופיו הנוח.

בשל אופיו הטוב וממדיו הנוחים, הביגל פופולרי מאוד כחיית מחמד.

## מבנה כללי

* גובה - 33-40 ס"מ.
* משקל - 10-13 ק"ג נקבה
* 14-20 ק"ג זכרים

החלק התחתון של הרגליים וקצה הזנב לבנים. הפרווה קצרה. ישנם כמה שילובי פרווה: טרי-קולור (חום, שחור ולבן), 2 גוונים (חום, לבן, זהוב, ג'ינג'י או שחור). שחור-לבן או לבן לגמרי הם נדירים ביותר.

## אופי

הביגל הוא גזע חברותי ונוח. בנוסף לכך, הביגל הוא זן פעלתני וערני. גזע זה קולני מאוד, תכונה שפותחה על מנת שהצייד ידע באיזה שלב של המרדף נמצאת הלהקה.

## בתרבות

* כלבי ביגל מפורסמים הם הכלב המצויר סנופי והכלב המצויר מהסדרה אמיץ הכלב הפחדן.
* ב-1987 הוציאה הקלידנית היפנית הימיקו קיקוצ'י אלבום בשם "ביגל מעופף" (Flying Beagle)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ביגל** בוויקישיתוף
* ביגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים
# צורניות

| צורניות |
| --- |
|
צורניות מבעד למיקרוסקופ |
| מיון מדעי |
| קבוצה: | על-קבוצת SAR |
| קבוצה: | סטראמנופילס |
| מערכה: | Heterokontophyta |
| מחלקה: | **צורניות** |
| שם מדעי |
|  Bacillariophyceae ‏דומורטייה, 1821 |
|  |

**צוֹרָנִיּוֹת** (שם מדעי: Bacillariophyceae או Diatomaceae) היא מחלקה של אצות הידועה גם כ**דיאטומאות** (או דיאטומיאות).

הצורניות הן קבוצה מרכזית של יצורים חד-תאיים בעלי גרעין (אאוקריוטים) המרכיבה את אחד הסוגים הנפוצים ביותר של פלנקטון, הפיטופלנקטון. מרבית הצורניות הן יצורים חד-תאיים, אם כי יש מינים היוצרים שרשראות או מושבות פשוטות. אחד מהמאפיינים הייחודיים של הצורניות הוא מעטפת התא המורכבת ברובה מסיליקה (תחמוצת צורן, מכאן השם העברי). הצורניות מופיעות במגוון רחב של צורות והן מבוססות בדרך כלל על שני צדדים בלתי סימטריים עם פיצול ביניהם, ומכאן גם שם הקבוצה – דיאטומאות, שמקורו ביוונית ומשמעותו "בנוי משנַיים".

## קישורים חיצוניים

* צורניות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צורניות, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# מדד הזהב

ברפואה, **מדד הזהב** (באנגלית: **gold standard test**) היא בדיקת אבחון הנחשבת למדויקת ביותר בנמצא לקביעת קיומה של מחלה. בהרחבה, מדד כזה יתן תמיד תשובה מדויקת לשאלה בינארית בכל תחום, לאו דווקא ברפואה.

למדד זהב תאורטי יש רגישות של 100% וסגוליות של 100% (אם אין מדד כזה הרי שהכינוי יוכל להתייחס למדד הקרוב ביותר לכך), כלומר הבדיקה תזהה את כל החולים כחולים ואת כל הבריאים כבריאים ללא תוצאות חיוביות שגויות או שליליות שגויות.

לרוב מדדי זהב אינם אפשריים או בעייתיים לביצוע במסגרת אבחון חולים. חלקם יקרים ומורכבים לביצוע, אחרים מסוכנים וכרוכים בתהליכים פולשניים כמו ניתוחים או ביופסיות וחלקם נערכים בצורה שאינה מאפשרת טיפול יעיל כמו בדיקה הכוללת מעקב לאורך זמן או נתיחה שלאחר המוות. את מדדי הזהב מחליפות בקליניקה הפרקטית בדיקות אבחון אחרות, מעשיות יותר, שרמת דיוקן ויכולת הניבוי שלהן מוערכות ביחס למדדי הזהב.

כאשר נמצאות בדיקות אבחון מדויקות יותר ממדדי הזהב הקיימים, הן מחליפות אותם והופכות למדדי הזהב החדשים.

## ראו גם

* דיוק ונכונות

## לקריאה נוספת

* אורי גבאי, **אפידמיולוגיה קלינית, אבחון, אמצעי אבחון ואסטרטגיית האבחון**, Virtual TAU, אוניברסיטת תל אביב
# DEET

דיאתיל טולואמיד|  |
|  |
|
שם סיסטמטי | **Meta-N,N-diethyl toluamide** |
|
שמות נוספים |
אלתוש |
|
כתיב כימי |
C₁₂H₁₇NO  |
| מסה מולרית |
191.27 גרם/מול |
|
מראה |
נוזל צהבהב |
|
מספר CAS |
134-62-3 |
|
צפיפות |
0.998 גרם/סמ"ק |
|
מצב צבירה |
נוזל |
|
טמפרטורת היתוך | 45- °C -228.15 K |
|
טמפרטורת רתיחה | 288-292 °C 269.15 K |
|   |

**N,N-Diethyl-meta-toluamide**, או בקיצור **DEET** הוא חומר דוחה חרקים. אופן השימוש בו הוא מריחה על העור או על בגד. DEET מגן מפני עקיצות יתושים וקרציות ולכן עוזר במניעה של מספר מחלות כגון מלריה וקדחת דנגי.

## היסטוריה

DEET פותח בידי צבא ארצות הברית בעקבות הלקחים מלחימת הג'ונגל במלחמת העולם השנייה. החומר הוכנס לשימוש בצבא ארצות הברית בשנת 1946 ולשימוש אזרחי ב-1957.

## מנגנון פעולה

DEET נקלט בקולטני החישה של חרקים ומעורר בהם סלידה. בנוסף DEET מעכב את פעילות האנזים אצטילכולין אסטראז, וכך משבש את פעילות מערכת העצבים. בעבר סברו כי DEET חוסם את קולטני הריח של החרק למולקולה 1-Octen-3-ol המופרשת בזיעה ובנשימה, וכך פוגע ביכולתו לאתר את יעדו, אולם השערה זו הופרכה בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית

העמוד הראשון של מגילת הזכויות, עשרת התיקונים הראשונים לחוקה האמריקנית.
**התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית** (באנגלית: **First Amendment**) הוא חלק ממגילת הזכויות הנספחת לחוקת ארצות הברית. התיקון התקבל על ידי הקונגרס בשנת 1791 והוא אוסר על חקיקת חוקים אשר עוברים על אחת מהמגבלות הבאות:

* הופכים דת כלשהי לדת המדינה או מעדיפים דת אחת על פני אחרת.
* מונעים את חופש הדת.
* מפרים את חופש הדיבור.
* מפרים את חופש העיתונות.
* מגבילים את חופש ההתארגנות.
* מגבילים את הזכות לבקר את השלטון.

התיקון הראשון קבע שעל הקונגרס אסור להפר את שש הזכויות הללו, אולם עם הזמן טענו בתי המשפט כי התיקון חל גם על הרשות המבצעת והרשות השופטת. לאחר שחוקק התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי חלקים מ"מגילת הזכויות" תקפים לא רק במישור הפדרלי אלא גם במדינות עצמן. עם זאת, רק החל מאמצע המאה ה-20 החל בית המשפט העליון של ארצות הברית לפרש את כל "מגילת הזכויות" כחלה על כל המדינות באופן מנדטורי.

בשנת 1919 הרכב של בית המשפט העליון של ארצות הברית בראשות השופט אוליבר ונדל הולמס קיבל החלטה המגבילה את תחום החלות של התיקון הראשון במקרה שמימוש התיקון הראשון (וכן מימושן של זכויות אחרות, בסיסיות ככל שתהיינה) יוצר "סכנה ברורה ומיידית שתיגרמנה הרעות שהקונגרס מוסמך למונען".

## תוכן התיקון

### מקור

*Congress shall make no law respecting an establishment of religion, or prohibiting the free exercise thereof; or abridging the freedom of speech, or of the press; or the right of the people peaceably to assemble, and to petition the Government for a redress of grievances.*

### תרגום

"הקונגרס לא יחוקק שום חוק בעניין ממסדה של דת, ולא כזה האוסר את הקיום החופשי של אף דת; ולא יגביל את חירות הביטוי ואת חופש העיתונות; ולא את זכותם של בני אדם להתכנס בדרכי שלום, ולעתור לממשלה לשם תיקון עוולות."
## חופש דת

חירות דתית, הידועה גם בשם חופש הדת, היא "זכותו של כל אדם להאמין, לדבר ולפעול - באופן אינדיבידואלי ובקהילה עם אחרים, בפרטיות ובפומבי – בהתאם להבנתם את האמת הסופית". ההכרה בחופש הדת כזכות הראשונה המוגנת במגילת הזכויות מצביעה על הבנתם של המייסדים האמריקאים לגבי חשיבות הדת לפריחה אנושית, חברתית ופוליטית. חופש הדת מוגן על ידי התיקון הראשון באמצעות סעיף ההקמה וסעיף המימוש החופשי שלו, שיחד מהווים את סעיפי חופש הדת של התיקון הראשון. הסעיף הראשון אוסר על כל "הקמת דת" ממשלתית והשני אוסר כל התערבות שלטונית ב"מימושה החופשי". הסעיפים הללו של התיקון הראשון עוסקים ומקיפים את "שתי הזירות הגדולות של הדת במשפט החוקתי".

## ראו גם

* הבקרה על התיקון הראשון לחוקה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית** בוויקישיתוף
* התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Cornell Law School – Annotated Constitution
* First Amendment Center – The First Amendment Library
* Cohen, Henry (16 באוקטובר 2009). "Freedom of Speech and Press: Exceptions to the First Amendment" (PDF). *Legislative Attorney*. Congressional Research Service. `{{cite web}}`:  (עזרה)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# רשת שיווק

קונים בתוך סניף של רשת השיווק שופרסל
**רשת שיווק** היא גוף עסקי (בדרך כלל חברה) העוסק במסחר קמעונאי ולו סניפים רבים בעלי מותג משותף. רשתות שיווק פועלות בשתי דרכים עיקריות:

* כל חנויות הרשת הן בבעלות הרשת, וניהולן מונחה על ידי ההנהלה המרכזית של הרשת.
* חנויות הרשת הן בבעלות זכיינים, המקבלים שירותים שונים מהרשת, כגון שירותי שיווק, הדרכה ואספקת סחורה.

לעיתים משולבות שתי השיטות ברשת אחת - חלק מחנויות הרשת הן בבעלות הרשת, וחלק בבעלות של זכיינים.

רוב רשתות השיווק מתמחות בתחום מסוים (כגון מכירת מזון, מכירת ספרים וכדומה). אך בעשור האחרון התפתחו רשתות המייחדות עצמן בצורות שונות.
דוגמת רשתות אשר מטרתן להוות את הרשת הזולה בתחום (ללא קשר ישיר לאיכות) דוגמת קופיקס בתחום המזון ומקס סטוק בתחום כלי בית ומוצרים נלווים.

לחנויות הפועלות במסגרת רשת מסוימת מאפיינים דומים מבחינות רבות, כך שקונה המכיר אחת מחנויות הרשת יודע למה לצפות גם כאשר הוא נכנס לחנות שאינה מוכרת לו. נכס חשוב של הרשת הוא המותג שלה, אך לעיתים בוחרת רשת שיווק להתפצל לתת-רשתות, הפונות לקהלי יעד שונים, ולכל אחת מהן מותג משלה.

עוצמתן של רשתות השיווק מאפשרת להן פעמים רבות את דחיקתם של עסקים עצמאיים הפועלים בתחומן. תופעה זו יצרה מחלוקות במדינות רבות והובילה במקרים רבים גם לשיתופי פעולה בין עסקים עצמאיים לרשתות השיווק בניסיון למנוע שגשוג מהיר של רשתות השיווק על חשבון העסקים המקומיים.

## קישורים חיצוניים

* רשת שיווק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# מורלט משויש

| מורלט משויש |
| --- |
|  |
| מצב שימור |
| מצב שימור: בסכנת הכחדה **סכנת הכחדה** (EN)
 |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | בעלי חיים |
| מערכה: | מיתרניים |
| על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
| מחלקה: | עופות |
| סדרה: | חופמאים |
| תת־סדרה: | שחפאיים |
| משפחה: | אלקיים |
| סוג: | מורלט קטן |
| מין: | **מורלט משויש** |
| שם מדעי |
|  *Brachyramphus marmoratus* ‏גמלין, 1789 |
| תחום תפוצה |
|  |
|  |

**מורלט משויש** (שם מדעי: *Brachyramphus marmoratus*) היא מין של עוף ימי ממשפחת האלקיים.

אורכו של המורלט 25 ס"מ והוא בעל נוצות אפורות כהות עם ראש וחזה לבנים, כיפת ראש כהה, עיניים כהות ומקור דק שחור, כנפיים בעלי קצוות שחורות ואמצע לבן ובטן לבנה מנומרת. המורלט בעל רגליים עם קרומי שחייה והוא שחיין וצוללן טוב אך מעופף חלש.

מורלטים אלה חיים באמריקה הצפונית בסמוך לאוקיינוס, אך הם מתרבים ביערות של עצים מחטניים כמו אשוח דאגלס, אשוחית, Tsuga ואף על הסקויות העצומות (בעיקר סקוויה נאה) ובהם מקננים ומטילים ביצה יחידה. לאחר 40 יום הוא מוכן לעופף לעבר האוקיינוס.

המורלטים יכולים לשחות בים במשך זמן רב ולא לשוב ליבשה. הם ניזונים מדגים שהם מוצאים ובעיקר מדגי הרינג וטרוטנית.

הביצים והגוזלים נטרפים לעיתים על ידי עורבני שטלר (Cyanocitta stelleri) ועורב שחור.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מורלט משויש** בוויקישיתוף

* מורלט משויש, באתר ITIS (באנגלית)
* מורלט משויש, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* מורלט משויש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* מורלט משויש, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* מורלט משויש, באתר GBIF (באנגלית)
* מורלט משויש, באתר eBird (באנגלית)
* מורלט משויש, באתר Xeno-canto (באנגלית)

## הערות שוליים
# תעשיית העץ

**תעשיית העץ** הוא ענף תעשייה העוסק בעיבודים השונים של העץ.

כריתת עצים באוקראינה
תעשיית עץ בוויטנאם
תעשיית עץ בגרמניה
תעשיית העץ עוסקת בהפקת ועיבוד העץ (חומר גלם), לכן לשם הפקת חומר גלם זה היא התעשייה העוסקת ביערנות, כריתת עצים, סחר בעצים.

תעשיית העץ עוסקת גם בייצור מוצרי עץ ראשוניים, קרשים, קורות עץ ומוצרים משניים כמו עיסת עץ לתעשיית העיסה והנייר.

תעשיית העץ, כמו תעשיית החקלאות והמזון, שורשיה בפעילות חקלאית, החל מנטיעת עצים ועד יערנות. תעשיית העץ מתחילה כאשר גזעי העצים הכרותים מגיעים למנסרה. כריתת עצים מתבצעת על ידי חוטבי עצים או בעזרת קוצרים, מכונות המצוידות במסור שרשרת. הגזעים מובאים לצד הדרך באמצעות ציוד מכני ואז מועברים במשאיות כריתת עצים למנסרות.

## תוצרי תעשיית העץ והשימוש בהם

צריף כפרי בנוי מעץ
מוצרי עץ דוגמת גזעי עצים לא מעובדים או מעובדים חלקית, קורות עץ וקרשים שמשו עוד בימי קדם ליצירת מבנים שונים: בתים, בתי תפילה, מצודות, גשרים, מגדלים ועוד. העץ היה חומר גלם בלעדי או ששימש לצד חומרי גלם נוספים.

## קישורים חיצוניים

* ארגון ענף העץ ומוצריו
* תעשיית העץ והריהוט
* סוגי עצים שונים ושימושם בתעשייה הרהיטים
# שובה של היונה אל התיבה

שובה של היונה אל התיבה
The Return of the Dove to the Ark|  |
|
מידע כללי |
|
צייר |
ג'ון אוורט מיליי  |
|
תאריך יצירה |
1851  |
|
טכניקה וחומרים |
קנבס, צבע שמן  |
|
ממדים בס"מ |
|
רוחב |
54.9 ס"מ  |
|
גובה |
88.2 ס"מ  |
|
נתונים על היצירה |
|
זרם אמנותי |
האחווה הפרה-רפאליטית  |
|
מספר יצירה |
WA1894.8 (מוזיאון אשמוליאן)  |
|
מיקום |
מוזיאון אשמוליאן |
|   |

**שובה של היונה לתיבה** הוא ציור מאת ג'ון אוורט מיליי, שהושלם בשנת 1851. היצירה שייכת לאוסף תומאס קומב ומוצגת במוזיאון אשמוליאן באוקספורד.

הציור מתאר סצנה מקראית ובה שתיים מכלותיו של נח מטפלות ביונה ששבה אל התיבה כשהיא נושאת ענף זית. זוהי יצירתו המקראית השנייה של ג'ון אוורט מיליי, לאחר ערב המבול. מיליי שקל ליצור ציור מלווה בשם "המעוף הראשון של היונה", אך לא מימש את הרעיון.

תוכניתו המקורית של מיליי לציור כללה את דמותו של נח וכן מספר בעלי חיים ברקע. עם זאת, דמויות אלה הושמטו לבסוף מההרכב, ככל הנראה מתוך רצונו של האמן להשלים את היצירה בזמן לתערוכת האקדמיה המלכותית בשנת 1851.

הציור *שובה של היונה לתיבה* הוצג לראשונה בפני הציבור בתערוכת האקדמיה המלכותית באפריל 1851. מיליי הופתע לגלות כי צופים קתולים ראו בו אלגוריה לשובו של הממלכה (בריטניה) אל "האמונה האמיתית", כלומר – אל הקתוליות.

היצירה זכתה לשבחים מצד דמויות בולטות, ובהן ג'ון ראסקין ותאופיל גוטייה. ראסקין התרשם מהציור עד כדי כך שביקש לרכוש אותו מיד כשראהו, אך גילה כי כבר נמכר לאספן תומאס קומב, מנהל בית הדפוס קלרנדון ובעל אוסף נרחב של יצירות מהזרם הפרה-רפאליטי. הציור עבר לרשות מוזיאון אשמוליאן בשנת 1893 כחלק מהעיזבון של משפחת קומב.

בשנת 1855 פרסם המגזין הסאטירי הצרפתי *Journal pour rire* קריקטורה מאת ברטל (Bertall), אשר פרודיה על הציור של מיליי.

הציור שימש כעטיפת המיני-אלבום *ULTRACLUB4K* (שנת 2020) של האמנים døves ו-Wicca Phase Springs Eternal. הבחירה בו נובעת, ככל הנראה, מהקשר בין דימוי היונה לבין שמו הבימתי של døves. האלבום מסומן גם בתגית "devotional" ("דבקות דתית"), מה שמרמז על זיקה נושאית לרוחניות או לאלמנטים דתיים.

## הערות שוליים
# קול מים רבים

קול מים רבים
The Sound of Many Waters|  |
|
מידע כללי |
|
צייר |
ג'ון אוורט מיליי  |
|
תאריך יצירה |
1876  |
|
טכניקה וחומרים |
קנבס, צבע שמן  |
|
ממדים בס"מ |
|
רוחב |
107.8 ס"מ  |
|
גובה |
57.5 ס"מ  |
|
נתונים על היצירה |
|
מספר יצירה |
84.112.1 (Fyvie Castle)  |
|
מיקום |
Fyvie Castle |
|   |

**קול מים רבים** (באנגלית: **The Sound of Many Waters**) הוא ציור נוף משנת 1876 מאת האמן הבריטי ג'ון אוורט מיליי המתאר את מפלי רמבלינג ברידג' הסמוכים לדנקלד שבפרת'שייר, סקוטלנד. היצירה צוירה בשנת 1876 ומייצגת שלב מאוחר ביצירתו של מיליי, שבין השנים 1870–1892 פנה לציור סדרת נופים רחבי־היקף, אשר נחשבו ליצירות מפתח בהתפתחותו האמנותית מעבר לסגנון הפרה־רפאליטי המוקדם שלו.

### רקע

מיליי ביקר לראשונה בסקוטלנד בשנת 1853, אז צייר את דיוקנו של ג'ון ראסקין על רקע מפל בגלנפינלס. בהשפעת עקרונות הפרה־רפאליטים דבק בגישה של ציור ישיר מן הטבע, תוך העתקה מדויקת של פרטים כפי שנראו לעין. לאחר נישואיו לאפי מיליי בשנת 1855 התגורר תקופה בפרת', וחזר לאזורי סקוטלנד מדי קיץ. החל מסוף שנות השישים של המאה התשע עשרה גילה עניין מחודש בנופי ההרים והנהרות של פרת'שייר, ויצר נופים בעלי אופי דרמטי ומלנכולי, המבטאים את יחס האדם אל הטבע בעידן שלאחר דרווין ותיעוש מואץ.

### תיאור היצירה

הציור מציג זרם מים שוצף בין סלעים כהים ועלווה סתווית היוצרת קשת מעל הערוץ. הנוף נטול דמויות אנושיות, ומודגש בו המתח שבין תנועת המים העזה לבין יציבות הסלעים והעצים. מיליי לא "הרכיב" את הנוף באופן מלאכותי, אלא צייר ישירות מן המציאות, תוך נאמנות קפדנית לפרטי הצמחייה, העשבים והטחב, אם בוטנאי יכול היה לזהותם. האפקטים האטמוספיריים מרצדים על פני הבד, אך אינם מטופלים באופן רחב וחופשי כדוגמת האימפרסיוניסטים הצרפתים, אלא בדיוק חד ובהתבוננות אנליטית.

### תהליך העבודה והנסיבות

מיליי החל לעבוד על היצירה בנובמבר 1876, כשהוא שוהה בקוטג' סמוך למפלים. הוא הקים צריף עץ להגנה מפני מזג האוויר, אך נאלץ להתמודד עם גשמים עזים, הצפות ושלגים. במכתבים לאשתו תיאר את התנאים כ"קשים עד שטניים", וציין את מורכבות הנושא בשל ריבוי הפרטים. למרות הקשיים סיים את הציור בתוך מספר שבועות.

### פרשנות וקבלה

כותרת היצירה לקוחה מספר ההתגלות חזון יוחנן בברית החדשה: "וקולו כקול מים רבים", רמז לעוצמה ולרוחניות הטמונה בתופעת הטבע. המבקרים בני התקופה הדגישו את האנרגיה והשליטה הקומפוזיציונית שבציור, ואת האופן שבו שפע הפרטים מתלכד לכדי רושם של פשטות. הנוף נתפס כ"פואמה בציור" המשלבת רישום אמפירי של תופעות טבע עם מטען רגשי סובייקטיבי.

הציור הוצג בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1877 בבית ברלינגטון בלונדון. הוא נמצא באוסף טירת פייבי באברדינשייר, הנמצא תחת פיקוח הקרן הלאומית לסקוטלנד.

## הערות שוליים
# אידיליה משנת 1745

אידיליה משנת 1745
An Idyll of 1745|  |
|
מידע כללי |
|
צייר |
ג'ון אוורט מיליי  |
|
תאריך יצירה |
1884  |
|
טכניקה וחומרים |
קנבס, צבע שמן  |
|
ממדים בס"מ |
|
רוחב |
191 ס"מ  |
|
גובה |
140 ס"מ  |
|
נתונים על היצירה |
|
מספר יצירה |
LL 3618 (גלריית ליידי לבר לאמנות)  |
|
מיקום |
גלריית ליידי לבר לאמנות |
|   |

**אידיליה משנת 1745** הוא ציור שמן על בד מאת ג'ון אוורט מיליי, שנוצר בשנת 1884. היצירה עוסקת בזיכרון ההיסטורי של המרד היעקוביטי של 1745, ומציגה סצנה בעלת אופי רגשי ואידילי על רקע תקופה של עימות אלים.

## תיאור היצירה

במרכז הציור מופיע נער מתופף מן הצבא האנגלי, אשר מנגן בחליל צד. צבא זה הביס לבסוף את צבאו הסקוטי של "הטוען לכתר" בקרב קולודן מור באפריל 1746, קרב שהסתיים גם בטבח של הכוחות הסקוטיים. מול הנער ניצבות שלוש נערות סקוטיות, המשמשות כקהל מאזין למנגינתו.

היצירה מדגישה את הניגוד בין האלימות של עולם המבוגרים לבין התמימות והאפשרות לקרבה אנושית בקרב צעירים. אף שהעימות בין האנגלים לסקוטים היה אכזרי, הסצנה מציעה אפשרות של קשר וחברות בין הילדים. עם זאת, הבעת פניהן של הנערות משלבת פחד והערצה גם יחד, וכך נשמר המתח בין הקסם שבמעמד לבין זיכרון הסכסוך.

## הקשר ספרותי והיסטורי

הסצנה מתוארת ככזו שיכלה להופיע ברומן היסטורי בן התקופה. במהלך המאה ה־19 הפכה ההיסטוריה הסקוטית לנושא פופולרי מאוד הן בספרות והן בציור, ומיליי, שנהג לבלות רבים מקיציו בסקוטלנד, גילה עניין מיוחד בנושאים סקוטיים. היצירה משתלבת בגל זה של עיסוק רומנטי בעבר הסקוטי ובהצגתו באמנות.

## הערות שוליים
# הנסיכים במצודה (ג'ון אוורט מיליי)

הנסיכים במצודה
The Princes in the Tower|  |
|
מידע כללי |
|
צייר |
ג'ון אוורט מיליי  |
|
תאריך יצירה |
1878  |
|
טכניקה וחומרים |
קנבס, צבע שמן  |
|
ממדים בס"מ |
|
רוחב |
91.4 ס"מ  |
|
גובה |
147.2 ס"מ  |
|
נתונים על היצירה |
|
מספר יצירה |
THC0044 (רויאל הולוויי של אוניברסיטת לונדון)  |
|
מיקום |
רויאל הולוויי של אוניברסיטת לונדון |
|   |

**הנסיכים במצודה** (באנגלית: **The Princes in the Tower**) הוא ציור שמן על בד שצייר האמן הוויקטוריאני סר ג'ון אוורט מיליי בשנת 1878. הציור מציג את דמותם של אדוארד החמישי ואחיו הצעיר ריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק – יורשי העצר לבית יורק – שנכלאו במצודת לונדון בשנת 1483 ונעלמו זמן קצר לאחר מכן. הציור נחשב לאחת מיצירות האמנות הבולטות בהנצחת המסתורין ההיסטורי של "מות הנסיכים במצודה".

הציור מוצג בגלריה לאמנות של אוניברסיטת רויאל הולווי שבלונדון.

## תיאור היצירה

הציור מציג את הנסיכים עומדים על גרם מדרגות בתוך חלל אפלולי. הם אוחזים ידיים ונראים מבוהלים ומבודדים, כשצל מאיים נשקף מעל ראשיהם מן המדרגות. השימוש באור וצל מדגיש את פגיעותם של הילדים, ומשווה להם מראה כמעט מלאכי. אדוארד מזוהה באמצעות עיטור מסדר הבירית, בעוד אחיו נושא מבט מודאג כלפי מקור האור – או האיום – העליון. עבודת הצבע והקומפוזיציה מבליטות את הניתוק שלהם מעולם המבוגרים האכזרי שסביבם.

## הקשר היסטורי

בשנת 1483, לאחר מותו הפתאומי של אדוארד הרביעי, מונה ריצ'רד, דוכס גלוסטר, לאפוטרופוס של בנו בן ה-12, המלך המיועד אדוארד החמישי. זמן קצר לאחר מכן, הוכנסו אדוארד ואחיו ריצ'רד למגורים במצודת לונדון, כביכול לצורכי הגנה. אך הם לא נראו שוב חיים. ההשערה הרווחת – אף שמעולם לא הוכחה – היא שנרצחו בהוראת דודם, שהפך למלך ריצ'רד השלישי.

היעלמות הנסיכים הפכה לאחד המסתורינים הגדולים בתולדות המלוכה הבריטית, ושימשה השראה לכותבים, אמנים ומחזאים, כולל ויליאם שייקספיר במחזהו ריצ'רד השלישי.

הנסיכים במצודה, ציור מאת הנרייטה וורד
## פרשנות סמלית

הציור שואב את כוחו הסמלי מהשימוש בדמותם התמימה של הילדים כדי להצביע על בגידה, פחד ומוות כבלתי נמנעים. הצללים שמאחוריהם מרמזים על בוא הרוצחים, ואחיהם הגדולים שותקים – אולי מתוך ידיעה פנימית על גורלם הקרוב. הבחירה להציג את הילדים עומדים ולא ישנים, כבתיאורים אחרים, מדגישה את הערנות והמודעות – גם אם המאוחרת – של הקורבנות לגורלם.

**ילדיו של אדוארד**, בציור אדוארד החמישי וריצ'רד במצודת לונדון, ציור מעשה ידי פול דלארוש.
## השוואה ליצירות אחרות

הציור משתלב במסורת ויקטוריאנית רחבה של הצגת דמויות היסטוריות כטראגיות ותמימות. דימוי דומה מופיע בציורו של פול דלארוש משנת 1831, המציג את הנסיכים בחדר מלכותי, שם ריצ'רד מקשיב לצלילים מאיימים מחוץ לדלת. גם בציור הנסיכים במצודה של הנרייטה וורד מ-1861 מודגשת האינטימיות בין האחים, עם רמז לסכנה קרבה.

לעומת זאת, מיליי ממקם את הדמויות בחלל קודר וריק כמעט לגמרי, ובכך מדגיש את תחושת הפחד והניכור. בהשוואה לציורו של ג'יימס נורת'קוט, שבו מתוארת סצנת הרצח עצמה, מיליי נוקט בגישה מרומזת יותר, אך לא פחות מטרידה.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **הנסיכים במצודה** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# התשוקה השלטת

התשוקה השלטת
The Ornithologist|  |
|
מידע כללי |
|
צייר |
ג'ון אוורט מיליי  |
|
תאריך יצירה |
1885  |
|
טכניקה וחומרים |
קנבס, צבע שמן  |
|
ממדים בס"מ |
|
רוחב |
215.9 ס"מ  |
|
גובה |
160.7 ס"מ  |
|
נתונים על היצירה |
|
זרם אמנותי |
האחווה הפרה-רפאליטית  |
|
מספר יצירה |
1207 (המוזיאון לאומנות קלווינגרוב)  |
|
מיקום |
המוזיאון לאומנות קלווינגרוב |
|   |

"**התשוקה השלטת**", שלעיתים נקראת גם "**האורניתולוג**", היא ציור מאת ג'ון אוורט מיליי, שהוצג בתערוכת האקדמיה המלכותית בשנת 1885.

הציור מתאר אדם מבוגר השוכב על שזלונג. הוא מציג ציפור מפוחלצת, עוף גן עדן מלכותי, לקבוצת ילדים ולאישה. הילדה הבוגרת בצד שמאל של התמונה מחזיקה קווצאל מפואר, ודגימות נוספות פזורות מסביב. תגובות הילדים נעות בין עניין מוקסם של שני הצעירים ביותר לבין אדישות יחסית, כמעט שעמום, של הילדה המבוגרת ביותר.

היצירה נוצרה בהשראת ביקור שערך מיליי יחד עם בנו ג’ון גיול מיליי אצל האורניתולוג ג’ון גולד זמן קצר לפני מותו בשנת 1881. בדרכם חזרה אמר מיליי לבנו: "זהו נושא מצוין; נושא מצוין מאוד. אצייר אותו כשיהיה לי זמן." רק כעבור כמה שנים, לאחר מותו של גולד, התפנה לכך, והציור כפי שצויר אינו ייצוג של גולד או של הסצנה בזמן הביקור, הדמות המרכזית עוצבה על פי החרט תומאס אולדהם ברלו, חברו של האמן, שניים מהאחרים הם דוגמנים מקצועיים, ושני הילדים הקטנים ביותר הם נכדיו של מיליי, אחד מהם הוא ויליאם מילבורן ג’יימס.

הציור התקבל היטב: המבקר המשפיע ג'ון ראסקין אמר כי הוא אחד מ„רק שלושה דברים שכדאי להסתכל עליהם“ בתערוכת האקדמיה המלכותית.

## הערות שוליים
# Internet Broadway Database

Internet Broadway Database| למעלה:צילום מסך של דף הבית של האתר |
| למעלה:צילום מסך של דף הבית של האתר |
|
סוג |
בסיס נתונים לתיאטרון |
|
תקופת הפעילות |
20 בנובמבר 2000 – הווה (25 שנים) |
|
מייסדים |
ליגת הברודוויי |
|
בעלות |
ליגת הברודוויי  |
|
שירותים עיקריים |
סיפוק מידע על הפקות ושחקנים בתיאטראות ברודוויי |
|
 |
|   |

**Internet Broadway Database** (ידוע גם בראשי התיבות **IBDB**; בתרגום חופשי לעברית: מאגר המידע האינטרנטי של ברודוויי) הוא אתר אינטרנט המכיל בסיס נתונים מקוון של ההפקות של תיאטראות ברודוויי והשחקנים שבו. הוא מופעל על ידי מחלקת המחקר של "ליגת ברודוויי", איגוד הסחר של קהילת התיאטרון המסחרי בצפון אמריקה.

האתר מספק תיעוד של הפקות מראשית התיאטרון בניו יורק במאה ה-18 ועד היום. התיעוד הוא על אנשים רלוונטיים שקשורים לנושא, כמו גם עובדות מעניינות וסטטיסטיקות של הפקות.

בסיס הנתונים הראשוני נהגה בשנת 1995 על ידי קרן האוזר, ראש מחלקת המחקר של הליגה לתיאטרון והפקה אמריקאית (שנקראת כיום "ליגת ברודוויי").

## ראו גם

* Internet Movie Database - ‏IMDb

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **Internet Broadway Database** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Internet Broadway Database
* האתר של "ליגת ברודוויי"