# כתב ליניארי ב'

שבר חרס עם כתב ליניארי ב'
כלכלת הארמון באקרופוליס של מיקנה. לוחות ליניאריים ב' מבית הספינקס ומבית סוחר השמן, בסביבות שנת 1300 לפנה"ס. במוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה
כתב ליניארי ב'. משמעות הסמלים מימין לשמאל: שמן זית, יין, אמפורה, גלגל, גבר ואישה
**כתב ליניארי ב'**, **שפה קווית ב'** (או **קווי ב'**, באנגלית: Linear B) הוא הכתב של השפה היוונית העתיקה מיקנית. הייתה זו שפה מדוברת בין המאות ה-16 וה-11 לפנה"ס לפני השימוש באלפבית היווני, והשימוש בה דעך עם נפילת התרבות המיקנית. התקופה שבין השימוש בכתב ליניארי ב' לבין השימוש באלפבית היווני, תקופה שבה אין עדות לשפה כתובה, ידועה כתקופת המעבר היוונית.

כתב זה קשור לכתב ליניארי א', כתב שלא פוענח במלואו ששימש את התרבות המינואית. גם כתב זה הוא בחלקו כתב הברות, ובחלקו סמלים לוגוגרפים. המבנה הגרפי של הכתב היפני המודרני בעל אופי דומה.

## הכתב

|  |
| --- |
| **היסטוריה של היוונית**  אלפבית יווני, כתב ליניארי ב', כתב קיפרי הברתי |
| **פרוטו־יוונית** (בערך 2000 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית מיקנית** (בערך 1600–1100 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית עתיקה** (בערך 800–300 לפנה"ס) **ניבי היוונית העתיקה**: איולית, ארקדו-קיפרית, אטית־איונית, דורית, יוונית הומרית **ניב אפשרי**: מקדונית

---

 |
| **יוונית קוינה** (החל מ־300 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית ביזנטית** (בערך 330–1453 לספירה)

---

 |
| **יוונית מודרנית** (מ־1453)  צאקונית, יווניטיקה, קאתארבוסה, דימוטיקי, יוונית פונטית, יוונית מודרנית סטנדרטית, קפריסאית יוונית, יוונית כרתית |

לכתב הליניארי ב' יש בערך 200 סימנים, המחולקים לסימני-הברות עם ערכים פונטיים, ולאידאוגרמות ולוגוגרמות עם ערכים סמנטיים.

### סימני הברות

* לטבלה עם סימני ההברות של כתב ליניארי ב', לחצו כאן.

שמות הסימנים הם שמות פונטיים, מכיוון שרוב הסימנים מייצגים סדרת הברות שלמה, כמו בשפה המיקנית. מערך הכתיבה הוא נצר של כתב ליניארי א', שנכתב כנראה עבור השפה המינואית ולא התאים לשפה היוונית. כך היה גם בכתב השני: המיקנים שהשתמשו בכתב הברות נאלצו לכתוב בכתב זה, עד שמספר מאות אחר כך הומצא האלפבית היווני הראשון.

### לוגוגרמות

* לטבלה עם סימני הלוגוגרמות של כתב ליניארי ב', לחצו כאן.

בגלל טבעם של הטקסטים שנשמרו, לא תמיד ניתן להבין מה משמעותו של כל סימן. הסימנים מייצגים רעיונות וחפצים כמו איש, אישה, פרה, שמן, יין, זהב, ושאר מושגים שהיו חשובים באותה תקופה.

## ארכיון

### קבצים

הטבלאות מחולקות לקבצים לפי מקום הימצאם.

* **KN** קנוסוס, בערך 4360 טבלאות (לא כולל טבלאות נוספות של כתב ליניארי א')
* **PY** פילוס, 1087 טבלאות
* **TH** תבאי, 99 טבלאות + 238 שפורסמו ב-2002
* **MY** מיקנה, 73 טבלאות
* **TI** טירינס, 27 טבלאות
* **KH** חאניה, 4 טבלאות
* עוד 170 טבלאות של כתב ב' נמצאו על כלי שיט.

### תוכן

הערים והארמונות הגדולים השתמשו בקווי ב' לעדות לתשלום על סחורות (מעין קבלה). צמר, כבשים ותבואה היו מצרכים נפוצים, וניתנו בדרך-כלל לקבוצות של אנשי דת או לשומרי חופים.

הטבלאות נשמרו בסלים על מדפים בתוך הארמונות. חלק מהם נשרפו (כמו בקנוסוס), והשריפה יצרה טבלאות חימר.

## פענוח

טבלת החימר הראשוני בקנוסוס, כרתים, נמצאה על ידי הארכאולוג הבריטי ארתור אוונס ב-1900. אוונס מצא ערימות רבות של לוחות חימר לא אפוי. החימר היה אמור להתמוסס עם הגשמים, אולם הלוחות היו בארמון בקנוסוס שנהרס בשריפה וזו אפתה את הלוחות. הלוחות נחלקו ל-3 קבוצות - כאלו עם סימני חותמות, לוחות עם כתב לינרי א' וכאלה עם כתב ליננארי ב'. תחילה חשבו שמדובר בכתב בשפה היווני אולם אוונס טען כי הכתב ב' אינו כתוב בשפה יוונית אלה בשפה לא ידועה. אחת הסיבות לכך היא שבכתב קפריסיאי יש לרוב סימן המייצג את ההברה se ומופיע בסוף מילה לעיתים קרובות ואילו סימן דומה כזה לא התגלה בכתבי ליניארי ב'

המוסכמות של מספור הסימנים, שעדיין מקובלות היום, הוצעו לראשונה על ידי הפרופסור האמריקאי אמט בנט, שפענח את השיטה[דרושה הבהרה] של הטבלאות. הוא גם היה מבין הראשונים שהעלה את הרעיון שקווי א' וקווי ב' מייצגים שפות שונות.

מייקל ונטריס וג'ון צ'דוויק פענחו סמלים רבים בין השנים 1951 ו-1953. בתחילה בחר ונטריס שיטת מספור משל-עצמו, והסכים עם השערתו של אוונס שקווי ב' אינו כתוב בשפה יוונית. בהמשך בחר ונטריס לחזור לשיטתו של בנט, והגיע בסוף למסקנה שהכתב הליניארי ב' הוא אכן צורה עתיקה של אלפבית יווני.

לפני עבודתם של ונטריס וצ'אדוויק, למדה אליס קובר את קווי ב' והצליחה לקשר בין סמלים שהיו להם קשר דקדוקי חזק. קובר שמה לב שלמספר מילים בכתב זה היו סיומות ושורשים דומים. עובדה זו הובילה אותה להאמין שקווי ב' ייצג שפה בעלת הטיות, עם שמות עצם ששינו את סיומותיהם בהתאם ליחסה. עם זאת, חלק מהסמלים באמצע המילים הגיבו ללא שורש או סיומת. כיוון שגם שפות אחרות משתמשות בשיטה כזו, קובר שיערה שהסמלים הבלתי-קבועים היו הברות מקשרות, כאשר התחלת ההברה שייכת לשורש והסוף שלה שייך לסיומת. הגיונה של ההשערה הוא שלשפה זו יש יותר מידי סמלים מכדי שתהיה שפה אלפביתית, אבל פחות מדי סמלים מכדי שתהיה לוגוגרפית; לכן נראה שכל סימן ייצג הברה.

ונטריס התבסס על עבודה של קובר, והצליח לפענח את צורת ההיגוי של ההברות לפי שמות ערים שהופיעו בטקסטים. הפענוח של קווי ב' הוכיח שהוא היה צורה כתובה של היוונית, לתדהמתו של ונטריס עצמו, אבל גם בניגוד מוחלט למבט המדעי הכללי על התקופות שבהן מדובר כשמתייחסים לקווי ב' והשפה היוונית. צ'אדוויק, שהיה למומחה ביוונית עתיקה, עזר לוונטריס לפענח את הטקסט ולבנות מחדש את אוצר-המילים והדקדוק של יוונית עתיקה מהאי כרתים.

תגליתו של ונטריס הייתה חשובה ביותר, משום שהיא הוכיחה שתרבות מינואית-מיקנית דוברת יוונית התקיימה על האי כרתים. הרוב הגדול של טבלאות קווי ב' היו רשימות ומסמכים בירוקרטים, עם טבלאות גדולות של מספרים וסכומים. עובדה זו סייעה להיסטוריונים לנתח את המבנה של הציוויליזציה המינואית העתיקה.

## ראו גם

* כתב ליניארי א'
* יוונית עתיקה

## לקריאה נוספת

* סיימון סינג, **סודות ההצפנה**, הוצאת פרוזה, 2003, עמ' 283–313. בעמודים אלו מתאר סינג את תהליך פענוח כתב ליניארי ב', דרכי החשיבה לפיצוח הכתב ותהליך הפיצוח עצמו, כולל סקירת החוקרים שעסקו בפיצוח והנדבך שכל אחד מהם הציב עד לפענוח המלא.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **כתב ליניארי ב'** בוויקישיתוף
* כתובות, לינארי ב, דף שער בספרייה הלאומית
* כתב ליניארי ב', באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

## הערות שוליים