Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# חבצלת

| חבצלת |
| --- |
|  |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | צומח |
| מערכה: | בעלי פרחים |
| מחלקה: | חד פסיגיים |
| סדרה: | אספרגאים |
| משפחה: | נרקיסיים |
| סוג: | **חבצלת** |
| שם מדעי |
|  *Pancratium* ‏לינאוס, 1753 |

**חבצלת** (שם מדעי: *Pancratium*) הוא סוג של צמחים עשבוניים בעלי בצל רב-שנתיים במשפחת הנרקיסיים. הסוג כולל 24 מינים שתחום תפוצתם היא באפריקה ומאגן הים התיכון ועד מלזיה בדרום. הסוג מאופיין בעלים יושבים (ללא פטוטרת), צרים עד דמויי רצועה, ולעיתים קרובות מסולסלים או מפותלים. העלים מופיעים לאחר הפריחה וערוכים בחלקו התחתון של עמוד הפריחה.

בארץ ישראל גדלים שני מינים בלבד בשני אזורים שונים:

* חבצלת החוף מצוי עד פזור לאורך אזור הרסס בחופים חוליים של הים התיכון בישראל, עד 100 מ’ מקו החוף. לעיתים רחוקות הוא פולש בכיסי חול למרחק של מאות מטרים מהחוף בקיסריה ובנחל אלכסנדר.
* חבצלת הנגב מצוי בחולות המדבריים של הנגב המערבי וחולות מישור ימין. נדיר בכתמי החול של מכתש רמון, הנגב הדרומי והערבה. בעולם תפוצתה העולמית מוגבלת ומשתרעת בקרקעות חוליות-מדבריות בארצות המזרח התיכון השכנות לישראל מסוריה ועד צפון מזרח לוב ועד ערב הסעודית.

בעבר סווגה בת-חבצלת קטנת-פרחים כחלק מהסוג חבצלת, אך כיום היא משויכת לסוג בת-חבצלת (Vagaria). בסוג זה קיימים שני מינים. המין השני הוא - בת-חבצלת מרוקנית (*Vagaria ollivieri*), אשר תפוצתה מוגבלת למרוקו בלבד.

כל מיני החבצלת הם ערכי טבע מוגנים בישראל.

## חבצלת בתרבות

החבצלת היא אחד מהצמחים המקושרים לסמל פלר דה ליס שבעבר הופיע בסמלים צרפתיים עד למהפכה הצרפתית והיום מסמל ניווט וסיירות ומופיע בסמלי חילות מודיעין ותנועות נוער כגון ״הצופים״ ו״השומר הצעיר״. במצפנים מסוגננים ובמפות ישנות פלר דה ליס משמש כדי לסמן את כיוון הצפון. הקשר לסיירות ולמודיעין הוא בכך שבלי מצפן אפשר ללכת לאיבוד, והמודיעין תפקידו לספק את ההתמצאות הנדרשת, "למצוא את הצפון" ולמקם את האדם על המפה - הן בשטח, והן מבחינה מדינית ואסטרטגית.

תאוריה אחת מסבירה למה החבצלת מסמלת את הצפון באמצעות ציירי מפות ומעצבי מצפנים מימי הביניים. אחד משמותיה הקלאסיים בימי הביניים של רוח הצפון הוא **Tramontane**, ובקיצור - האות T. האות הזו עברה עיצוב וסגנון, וקיבלה צורה של חבצלת.

### באגף המודיעין בצה"ל

תג היחידה של אגף המודיעין מורכב מצמח החבצלות. יש לכך השערות רבות. בין היתר, נטען כי החבצלת מסמלת את עבודת המודיעין בכך שהיא רדומה ביום ונפתחת בלילה בהתאם לאופי עבודת המודיעין. סברה נוספת עוסקת בכך שבמצרים העתיקה הפיקו דיו סתרים מכתישת פקעת החבצלת, כזה ששימש ככלי למרגלים בלבד. תוכנית חבצלות, תוכנית הדגל של חיל המודיעין נושאת גם כן חבצלת על הסיכה שלה, כאות לחלק האינטגרלי שבוגריה לוקחים בעבודת המודיעין השוטפת.

## תמונות

* נביטה של חבצלת החוף בחוף אשדוד
* נביטה - שורשון ועלה אחד
* חבצלת החוף שצולמה בשמורת גדור

## קישורים חיצוניים

* חבצלת, באתר ITIS (באנגלית)
* חבצלת, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* חבצלת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חבצלת, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
* חבצלת, באתר Tropicos (באנגלית)
* חבצלת, באתר GBIF (באנגלית)
* חבצלת, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# היפאסטרום

| היפאסטרום |
| --- |
|  |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | צומח |
| מערכה: | בעלי פרחים |
| מחלקה: | חד פסיגיים |
| סדרה: | אספרגאים |
| משפחה: | נרקיסיים |
| סוג: | **היפאסטרום** |
| שם מדעי |
|  **Hippeastrum** ‏הרברט, 1821 |

**הִיפֵּאַסְטְרוּם** (שם מדעי: *Hippeastrum*) הוא סוג של צמח נוי, גאופיט רב שנתי הידוע גם בשמו העממי אמריליס. על הסוג נמנים 70–75 מינים וקרוב ל-600+ בני כלאיים הגדלים מפקעות, כולם שייכים למשפחת הנרקיסיים (*Amaryllidaceae*) שמקום גידולם הטבעי הוא באזורי אקלים טרופי ואקלים סובטרופי של אמריקה מארגנטינה בדרום עד למקסיקו ובאיי אמריקה המרכזית. מרבית הזנים הם בעלי פרח גדול, בעיקר בצבעים אדום, ורוד, כתום ולבן, וגם בתערובות של צבעים אלו.

מינים אחדים מאופיינים בשל צורתם הגנדרנית.
הצמחים פופולריים ובעלי משתלות ומוכרי פרחים נוהגים לכנות אותם בשם **אמריליס יפהפה**, פרח הגדל בטבע בדרום אפריקה. ואילו הצמח "היפאסטרום", כאמור, מקורו הוא מדרום אמריקה ומרכזה. פריחתו הפתאומית של הצמח וצבע הארגמן העז של פרחיו יוצר במקום הימצאו אווירת חג ולכן מחירו של הצמח, במקומות מסוימים, עולה פלאים, לפני כל חג, בתנאי שיובטח כי יפרח במועד.

## כללית

ה"היפאסטרום" הוא צמח פקעת פופולרי הגדל בתוך הבית. הפקעת עדינה ואין לחשוף אותה לקור. חוץ מהגבלה זו, הצמח נוח לגידול ונותן פיצוי נאה למאמץ נמוך. בייחוד לאלה האוהבים פריחה בבית: במרבית ארצות העולם - בחודשי החורף בארץ ישראל - באביב. בכמויות אפשר למצוא את הצמח בגינות. ל"היפהסרום" שושנת עלים ירוקים ופרחים בצבע ארגמן או ורוד. גודלן של הפקעות הוא בקוטר של 5–12 ס"מ. הפקעת מפתחת שניים עד שבעה גלדים וכך הפקעת המלאה היא בגודל של 30–90 ס"מ אורך ו-2.5-5 ס"מ רוחב. מבנה הצמח הוא חלול, 30-75 ס"מ גובה, 1-2 ס"מ קוטר. מספר הפרחים תלוי במין, 2 עד 15 פרחים, בגודל של 13–20 ס"מ כל אחד. לכל פרח 6 אבקנים: 3 חיצוניים ו-3 פנימיים. לפקעת של הצמח דרושה קרקע אוורירית וככל שהטמפרטורה החיצונית גבוהה יותר על הקרקע להיות מאווררת יותר.

## גידול לנוי

מעת הטמנת הפקעות עד הפריחה עוברות שלוש שנים. על הפקעת לגדול באזור מוצל למחצה. יש חשיבות לשימוש במצע איכותי ומנוקז כהלכה. הצמח זקוק להשקיה מועטה. את הפקעת יש לשתול כשהיא מגיעה עד פני האדמה. הצמח הוא רב שנתי ויש להיזהר שלא לפגוע בשורשים הבשרניים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **היפאסטרום** בוויקישיתוף

* היפאסטרום, באתר ITIS (באנגלית)
* היפאסטרום, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* היפאסטרום, באתר Tropicos (באנגלית)
* היפאסטרום, באתר GBIF (באנגלית)
* היפאסטרום, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)

## הערות שוליים
# ויקימינים

ויקימינים
Wikispecies|  |
|  |
|
סוג |
מדריך למיון עולם הטבע |
|
תקופת הפעילות |
ספטמבר 2004 – הווה (כ־21 שנים) |
|
מייסדים |
בנדיקט מנדל, ג'ימי ויילס, קרן ויקימדיה  |
|
בעלות |
קרן ויקימדיה |
|
הרשמה |
לא חובה |
|
wikispecies: |
|   |

**ויקימינים** הוא מיזם-אחות של ויקיפדיה, המנוהל על ידי קרן ויקימדיה. ויקימינים הוא מדריך חופשי המתמחה בתחום מיון עולם הטבע. המיזם משתמש בשמות המדעיים לטיניים של טקסונים ותרגום של שם ניתן בשפות רבות אחרות. נכון לינואר 2022 יש במיזם כ-785,000 ערכים. המיזם מוגש תחת רישיון CC-BY-SA. ויקימינים בעברית, ובשאר השפות השונות (שאינן אנגלית) - אינו קיים לעצמו, אלא מפנה לערך המקביל בוויקיפדיה.

## הישגים

* ב-10 באוקטובר 2006 הפרויקט הגיע ל-75,000 ערכים.
* ב-20 במאי 2007 הפרויקט הגיע ל-100,000 ערכים.
* ב-8 בספטמבר 2008 הפרויקט הגיע ל-150,000 ערכים.
* ב-23 באוקטובר 2011 הפרויקט הגיע ל-300,000 ערכים.
* ב-16 ביוני 2014 הפרויקט הגיע ל-400,000 ערכים.
* ב-7 בינואר 2017 הפרויקט הגיע ל-500,000 ערכים.
* ב-30 באוקטובר 2018 הפרויקט הגיע ל-600,000 ערכים, ו-1.12 מיליון דפים בסך הכל.
* ב-8 בדצמבר 2019 הפרויקט הגיע ל-700,000 ערכים, ו-1.33 מיליון דפים בסך הכל.
* ב-8 בינואר 2021 הפרויקט הגיע ל-750,000 ערכים, ו-1.5 מיליון דפים בסך הכל.

## ראו גם

* Tree of Life Web Project

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ויקימינים** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של ויקימינים (בשפות מרובות)

* ויקימינים, ברשת החברתית X (טוויטר)
* ויקימינים בעברית
* ויקימינים באנגלית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.

**גילוי נאות**: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
# שבט (טקסונומיה)

|  |
| --- |
| **דרגה טקסונומית (טקסונומיה)** |
| דרגות המיון המקובלות של עולם הטבע. בכתב מודגש: דרגות ראשיות. ברגיל: דרגות משניות. |
| * על־ממלכה
* **ממלכה תת־ממלכה
* על־מערכה
* **מערכה תת־מערכה
* על־מחלקה
* **מחלקה תת־מחלקה
* אינפרא־מחלקה
* על־סדרה
* **סדרה תת־סדרה
* אינפרא־סדרה
* על־משפחה
* **משפחה תת־משפחה
* שבט
* תת־שבט
* **סוג תת־סוג
* סקציה
* **מין תת־מין
* זן/גזע
 |

הביזון האמריקאי והפרה משתייכים שניהם לשבט הבקר.
**שֵׁבֶט** (באנגלית: **Tribe**) היא דרגת מיון טקסונומית המאפשרת מיון ביניים בין תת-משפחה לבין סוג.

חלוקה לשבטים מבוצעת לרוב כדי לבטא זיקה גנטית בין סוגים שונים במשפחה, בין אם במאפיין חיצוני כגון צבע, גודל, אופן התרבות ועוד, ובין אם הצבעה על אב משותף והתאמה גנטית המאפשרת זיווג של מינים תחת סוגים שונים. שבטים הם מיון נדיר אם מתייחסים לכלל המיונים הטקסונומיים, אך במשפחות גדולות מאוד, לדוגמה משפחות תחת פרוקי-רגליים, ניתן למצוא אותם תכופות.

דוגמאות לשימוש בדרגה זו: השימפנזה הוא סוג של קוף השייך לשבט ההומיניניים שבמשפחת ההומינידיים השייכת לסדרת הפרימטים; הטנגריים הם שבט של עופות ממשפחת הפרושיים; הפר והתאו שייכים לשבט בקר (Bovini) שבמשפחת הפריים; הטריצרטופסיני הוא שבט בתת-משפחת הכסמוזאורים שבמשפחת הצרטופסיים (הדינוזאורים בעלי הקרניים), ועוד.
# בצל

בצלים של צמח בצל הגינה
חתך אורך בבצל, ניתן לראות גלדים (וגם התמחות משנה של גלדים חיצוניים לקליפה), עוגת בצל, ציצת שורשים, ניצן ממנו יתפתח גבעול הפרח
**בצל** (באנגלית: **Bulb**) הוא איבר אגירה תת-קרקעי הקיים בצמחים מסוימים.
הבצל אוגר מים וחומרי מזון בעונה הגשומה, ומאפשר לצמח לנצלם במשך העונה היבשה. הבצל בנוי שכבות-שכבות של **גלדים**; הגלד הוא למעשה גלגול של עלה, שעבר התמחות לשמש כאיבר אגירה, התעבה ואיבד את הכלורופיל. בתחתית הבצל ישנו מבנה שטוח המכונה **עוגת הבצל**, שהוא למעשה גלגול של גבעול. מעוגת הבצל יוצאת כלפי מטה ציצת שורשים, דרכה הצמח סופג את המים והמלחים מהאדמה.

בישראל גדלים גאופיטים רבים בעלי בצל. רבים מהם מצטיינים בפרחים ססגוניים. בין צמחי הבצל בארץ ניתן למנות את השום, בצל הגינה, הנרקיס, השושן, והחצב.

## ראו גם

* גאופיט
* פקעת
* טבעות בצל
* ריבת בצל

## קישורים חיצוניים

* יעקב מאור, בלייזר, טיול שכבה, באתר ynet, 2 באוגוסט 2013
* בצל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בת חן וולף, למה בוכים כשחותכים בצל?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, דצמבר 2016

 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# תפרחת

תפרחת של תורמוס ההרים.
בבוטניקה, **תפרחת** היא קבוצה של פרחים המסודרים על גבעול המורכב מענף ראשי או מערכת ענפים. מבחינים בין שני סוגים בסיסיים של תפרחות: תִּפְרַחַת מסוימת ותפרחת בלתי מסוימת. בתפרחת מסוימת לציר הראשי צירים משניים ובתפרחת בלתי מסוימת הציר הראשי רציף ללא צירים משניים והפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.

## סוגי תפרחת

### תפרחת בלתי מסוימת

**תפרחת בלתי מסוימת** (monopodial, indeterminate) היא תפרחת בה הציר הראשי של התפרחת ממשיכה לצמוח ולהוציא עוד פרחים בצידיה, מבלי להוציא פרח מסיים בקצה הציר הראשי. לתפרחת הבלתי מסוימות מגוון של צורות הכוללות:

* **אֶשְׁבּוֹל** (spadix) - תפרחת אשכול שפרחֶיה (ללא עוקץ) יושבים על שִׁזְרָה (ציר) מעוּבּה, ולעיתים קרובות עסיסית (לדוגמה: לופיים), על פי רוב עטופה תפרחת כזאת בעלה ירוק או צבעוני המכונה **מתחל**, גם התפרחת הנקבית של התירס מכונה בשם אשבול.
* **אֶשְׁכּוֹל** (raceme, adj. racemose) - תפרחת בעלת ציר ראשי, הנושא פרחים על עוקצים. כל העוקצים יוצאים מצידי ענף ראשי יחיד. הפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.
* **אשכול סוכך, סוכך מדומה** (corymb, corymbose) - תפרחת אשכול שבו העוקצים התחתונים ארוכים מהעוקצים העליונים, כך שהפרחים עצמם מסודרים במישור אופקי אחד כמו בחנוכיה.
* **סוכך** (umbel) תפרחת אשכול על ציר ראשי קצר המסתיים במפרק יחיד ממנו יוצאים עוקצים הנושאים את הפרחים.
	+ ב"סוכך פשוט", כל עוקץ נושא בקצהו פרח יחיד.
	+ ב"סוכך מורכב", כל עוקץ נושא בקצהו סוכך קטן, הנקרא סוככון (umbellule), הנושא מספר פרחים על עוקצים.
* **קַרְקֶפֶת** (head, capitulum) - על פי רוב תפרחת אשכול עגולה מרובת פרחים צפופים ובעלת ציר ראשי פחוס או בצורת דיסקוס או קונוס, שעליו יושבים הפרחים; לעיתים קרובות עטופה הקרקפת בבסיסה בעלי מעטפת האופיינית לצמחים ממשפַּחת המורכבים.
* **שיבולת** (spike) - אשכול בעלת ציר ראשי, עליו יושבים הפרחים (או, במשפחת הדגניים, השיבוליות), ללא עוקצים. הפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.

### תפרחת מסוימת

**תפרחת מסוימת** (sympodium, cymose) היא תפרחת בה הציר הראשוני מסתיים בפרח קיצון, ושאר הפרחים מתפתחים על ענפים היוצאים מהציר הראשי מתחת לפרח הקיצון. לתפרחת המסוימת מגוון של צורות הכוללות:

1. **תפרחת דוּ-בַּדית** (dichasium) - צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי וזוג סעיפים צדדיים ממשיכים לצמוח.
2. **תפרחת חַד-בַּדית** (monochasium) - צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי וסעיף צדדי אחדש ממשיך לצמוח ומהווה את המשך הציר.
3. **תפרחת רַב-בַּדית** (pleiochasium) צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי ומספר סעיפים צדדיים נושאי פרחים צומחים ועוברים את הפרח המסיים בגובהם. התפרחת דומה לסוכך, אך נבדלת ממנו בכך שהפרח או הפרחים הצעירים אינם מצויים במרכז התפרחת.

### סוגים נוספים

* **אגודה** (fascicle, adj. fasciculate) - קבוצה של פרחים, היוצאת מחיק העלה, אבל חסרים גם ציר וגם כל מבנה סיומת ברור.
* **מַכְבֵּד** (panicle) - אשכול מורכב, תפרחת שבה הפרחים מסתעפים מענפים צדדיים, המסתעפים בעצמם מציר התפרחת. במילים אחרות, מכבד הוא מקבץ של אשכולות המסתעפים מציר משותף.
* **עָגִיל** (catkin, ament) - 1. תפרַחת בעלת ציר מרכזי רָפֶה; 2. על פי רוב תפרחת מסוג שיבולת רפה של פרחים חד־מיניים המלווים על־פי־רוב חפים: העגיל נושר על־פי־רוב כחטיבה אחת.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **תפרחת** בוויקישיתוף
* תפרחת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים
# רפרפיים

| רפרפיים |
| --- |
|  |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | בעלי חיים |
| מערכה: | פרוקי-רגליים |
| מחלקה: | חרקים |
| סדרה: | פרפראים |
| תת־סדרה: | Glossata |
| משפחה: | **רפרפיים** |
| שם מדעי |
|  Sphingidae ‏לטריי, 1802 |
|  |

זחל של רפרף ההרדוף על שיח הרדוף
**הרפרפיים** (שם מדעי: Sphingidae) הם משפחה של עשים בסדרת הפרפראים. ישנם כאלף מינים ברחבי העולם כולו, 12 נפוצים בארץ ישראל. הרפרפיים הם לרוב בינוניים עד גדולים מאוד בגודלם. נפוצים כמעט בכל העולם, במיוחד באזורים טרופיים. מספרם הולך ופוחת ככל שמצפינים על פני הגלובוס - יש 3 מינים בלבד באלסקה, ובגרינלנד אין אף מין.

## מאפיינים

רוב הרפרפים ליליים ומיעוטם יומיים. מחושיהם חוטיים ומשוננים, וקצותיהם דקים וכפופים במקצת. חדקם לרוב ארוך מאוד, ואורכו יכול להגיע עד 25 ס"מ ברפרף קוציטיוס (Cocytius), המצוי באמריקה הטרופית. בחלק מהמינים החדק מנוון, והבוגרים אינם ניזונים.

הרפרפים מוצצים צוף בזמן רפרוף מעל הפרח, ומכאן שמם העברי. הזחלים מרבים לעמוד בצורה המזכירה את הפסל המפורסם ספינקס (Sphinx) כשהם מוטרדים, ומכאן שמם הלטיני.

כנפיהם הקדמיות לרוב ארוכות וצרות, וכנפיהם האחוריות קצרות וצרות. בשפה הקדמית של הכנף האחורית מצוי דרבן, הנכנס לשקע בכנף הקדמית, וכך הכנפיים יוצרות משטח אחיד בזמן התעופה. שרירי החזה המפותחים, בנוסף לתכונות שהוזכרו מקודם, מקנים לרפרפים גוף אווירודינמי, המאפשר להם תעופה מהירה.

הביצים מוטלות לרוב יחידות ומפוזרות על שטח רחב יחסית. זחלי הרפרפים ניכרים ב"קרן" היוצאת מפרק בטנם השמיני (האחרון). הזחלים מתגלמים בעריסות בתוך האדמה, או בין עלים וגרגירי אדמה, שהודבקו בקורים דלילים, מעל האדמה. הגולם חנוט.

10 מינים מתוך 12 מיני הרפרפיים בארץ פעילים בלילות ובערבים, אחד פעיל לאורך כל היום למעט בבוקר, ואחד פעיל בעיקר ביום ובין הערביים.

## רשימת המינים בישראל

פעילי לילות וערבים:

* רפרף החלבלוב
* רפרף כספי
* רפרף הגפן
* רפרף מצויץ
* רפרף ההרדוף
* רפרף החבלבל
* רפרף גולגולת המת
* רפרף האלון
* רפרף הערברבה
* רפרף הצפצפה

אחרים:

* רפרף מסורטט - פעיל לאורך כל היום מלבד בבוקר.
* רפרף הדבקה - פעיל רוב היום ובין הערבים.

## קישורים חיצוניים

* רפרפיים, באתר ITIS (באנגלית)
* רפרפיים, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* רפרפיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* רפרפיים, באתר GBIF (באנגלית)
* animal/hornworm רפרפיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רפרפיים sphingidae - דף המשפחה באתר עמותת מן השדה.
* אתר אגודת חובבי הפרפרים בישראל - אתר הבית של אגודת חובבי הפרפרים בישראל
* מיהו העש שמחקה את ציפור הקוליברי?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
* "רפרפיים" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון, 1985, עמ' 292
# עטיף

**עטיף** הוא כלל העלים העוטפים את איברי הרבייה של הפרח.

ניתן להבחין בין שני סוגי עטיף:

1. עטיף כפול – בעל שני סוגי עלים; העלים החיצוניים על־פי רוב ירוקים, ומכונים **גביע** (calyx) או **עלי גביע** (sepals); העלים הפנימיים על־פי רוב צבעוניים, ומכונים **כותרת** (corolla) או **עלי כותרת** (petals), ותפקידם העיקרי הוא למשוך מאביקים אל הפרח על ידי ריח, טעם או צבע עז.
2. עטיף פשוט – בעל סוג אחד של עלים – ירוקים או חסרי צבע (**עטיף גביעוני**) או צבעוניים (**עטיף כותרתי**). בפרחים מסוימים, כגון נרקיס, קיימת תוספת בין עלי הכותרת לבין האבקנים, המכונה **עטרה** (corona).

## קישורים חיצוניים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# צוף

צירחולית אדומת הרגל (*Ammophila rubripes*) יונקת צוף מתפרחת נענע משובלת, מועצה אזורית ברנר
**צוף** (באנגלית: **nectar**) הוא תמיסה מימית של סוכרים שונים, המיוצרת בצמחים מסוימים ברקמות מיוחדות המכונות **צופנים** (ביחיד: **צוּפָן**; באנגלית: nectary; במקרה שהרקמה מחוץ לפרח היא מכונה צוּפָן חוץ-פרחי, extrafloral nectary). הצוף מושך אל הצמח בעלי חיים שונים הניזונים ממנו. עבור הצמח, זהו אמצעי משיכה זול מבחינה אנרגטית, משום שאינו מכיל חלבונים. בעלי-החיים הנמשכים אל הצמח בעקבות הצוף, מספקים לצמח צרכים שונים. השימוש הנפוץ ביותר בצוף הוא למטרות האבקה: תוך כדי מגע באיברי הצמח ואכילת הצוף, בעל-החיים בא במגע עם גרגרי האבקה של הצמח, וכך מעביר אותם ממקום למקום, כאשר חלקם מגיעים אל צלקות הפרחים, ליצירת הפריה. קיימים שימושים נוספים לייצור צוף. למשל: צמחים מסוימים מייצרים צוף על-מנת למשוך אליהם נמלים, המגינות עליהם מפני טריפה בידי בעלי-חיים אחרים.

הרכב הסוכרים בצוף קשור למאביק של הצמח: פרחים המואבקים על ידי ציפורי שיר, עטלפים וזבובאים מייצרים צוף העשיר בחד סוכרים גלוקוז ופרוקטוז ואילו צוף צמחים המואבקים על ידי קוליבריים, דבורת דבש, עשים ופרפרים מכיל יותר מהדו סוכר סוכרוז.
הצוף שנאסף על ידי דבורת הדבש מהווה את המרכיב העיקרי בדבש לאחר שהסוכרוז שבו מפורק לגלוקוז ופרוקטוז באמצעות אנזים.

## גלריה

* לבנין שותה צוף מסתוונית היורה
* דבורת הדבש ניזונה מצוף בישראל
* בנאית ישראלית שותה צוף פרחי צמח בת-שבע מטפסת

## ראו גם

* האבקה
* אבקה (בוטניקה)
* יונקי צוף

## קישורים חיצוניים

* צוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* צוף צמחים בתעשיית הקוסמטיקה
* צוף צמחים (נקטר) - רק מתוק או גם בריא? תמיסה מימית של סוכרים שונים שאותם מפיקים צמחים. מה מכיל, תפקידו ועוד.

## הערות שוליים
# לוחכי עשב

פרות ברעייה
ברנטה קנדית ברעייה.
**לוחכי עשב** או **רועי עשבים** הם בעלי חיים הרביורים אוכלי צמחים, הניזונים מהחלקים העליונים של העשבים ברחבי העולם, בעיקר באחו, במדשאות, בסוואנה ובערבות העשב ברחבי העולם. צורת אכילה דומה לשיטת הלוחכים הם לוחכי עלים, שניזונים מחלקי צמחים גבוהים, מבלי לעלות על העץ. דבר זה נפוץ אצל כמה איילים, ג'ירפות ובהמות מבויתות מקבוצת מעלי גירה וגם אצל פילים וקרנפים.

רוב העשבים שייכים למשפחת הדגניים הגדולה, המצמיחים עלים קשים מקצה השורש שלהם ואכילת העשבים אינה הורגת כליל את הצמח. העשבים מתפרשים בדרך כלל על פני שטח עצום היכול לכלכל חיות רבות. וגם חיות רבות לוחכות את העשב בעדרים עצומים.

החיות צריכות להקדיש את רוב זמנן לאכילת העשבים וכן להתכופפות ולמנוסה מהירה מטורפים שיכולים לתקוף את החיות השקועות באכילה. לשם כך יש ללוחכים שריר צוואר גדולים היכולים להתכופף לאורך זמן וכן רגליים ארוכות וחושים דרוכים החשים מרחוק בטורפים. הם בעלי קיבות גדולות היכולות להתמודד עם התאית שבעשבים וחלקם יכולים להעלות גירה וכך לאכול את העשב מחדש. יצורים אחרים כמו הארנבת ניזונים מהעשב, מפרישים אותו כצואה ואוכלים אותה כדי להמשיך את פירוק החומרים.

ישנם מינים שונים של לוחכים: רוב מכפילי הפרסה, הטפיר, הקפיבארה והדרבן, מיני האווזים, האיגואנה, צבי היבשה וחרקים כמו הנמלים והחגבים. ישנם לוחכי עשב גם מתחת למים: סרטנאים שונים, קיפודי ים, דגים כמו הבתרניים, תחש המשכן וצבי הים.

## רעיית צאן

רעיית צאן נעשית על ידי אדם המשגיח על כבשים ועזים בשטחי המרעה, באחו הפתוח או באזורים הרריים.

במהלך הרעייה הצאן אוכל את הצמחייה הרכה, והעדרים הגדולים מתפזרים וניזונים מכל צמחייה שהם רואים. בשלב מסוים הרועה לוקח אותם לתחנה נוספת וכן הלאה עד לחזרה לדיר. הרועה נעזר גם בכלב רועים היודע לכוון את הצאן על פי רועה. רעיות שונות עזרו למנוע שריפות, על ידי כרסום כל החלקים הדליקים של האש. כמו כן הם מונעים מיערות כרותים לשוב לגודלם המלא, עקב אכילת הנבטים הצעירים של הצמחייה הנמוכה. רעיות אחרות פוגעות בחיות לוחכות אחרות, כשהעדרים פולשים לאזורים מבודדים וחיות אחרות נפגעות מאובדן מקומות המחיה על העשב. כך קורה לצב הגלאפגוס שנמצא בסכנה, עקב הרעייה של העזים, הפוגעת בצמחייה שהוא אוכל.

כמו רועי הצאן ישנם גם רועי בקר המכונים בוקרים ואולם רוב הפרות חיות ואוכלות את החציר שמוגש להם ברפת.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לוחכי עשב** בוויקישיתוף
# חיפוי קרקע

שבבי קליפת עצים בשימוש לחיפוי
**חיפוי קרקע** הוא שכבת חומר המונחת על פני חלקת אדמה. הסיבות לשימוש בחיפוי כוללות שימור לחות הקרקע, שיפור הפוריות והבריאות של הקרקע, הפחתת צמיחת עשבים ושיפור הנראות החזותית של האזור.

חיפוי קרקע בדרך כלל, אך לא תמיד, עשוי מחומר אורגני. הוא עשוי להיות קבוע (למשל יריעות פלסטיק) או זמני (למשל שבבי קליפת עץ). ניתן להניח אותו על אדמה חשופה או סביב צמחים קיימים. חיפוי של זבל או קומפוסט ישולבו באופן טבעי באדמה על ידי פעילות של תולעים ואורגניזמים אחרים. התהליך משמש הן בייצור גידולים מסחריים והן בגינון, וכאשר מיושם נכון, יכול לשפר את תפוקת הקרקע .

יישומים חיים של חיפוי כוללים מדשאות טחב ואחרים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **חיפוי קרקע** בוויקישיתוף
* חיפוי קרקע, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים
# אלקלואיד

המבנה הכימי של קוקאין, אלקלואיד נפוץ ממשפחת הטרופאנים
המבנה הכימי של קפאין, אלקלואיד נפוץ ממשפחת הפורינים
**אַלְקָלוֹאִידים** (באנגלית ביחיד: **Alkaloid**) הם קבוצה של תרכובות אורגניות המכילות בסיס חנקני.

משפחת האלקלואידים כוללת למעלה מ-15,000 תרכובות שונות. רוב האלקלואידים מיוצרים כמטבוליטים משניים בצמחים, אך גם יצורים מממלכות אחרות מייצרים אלקלואידים. לאלקלואידים רבים השפעות פיזיולוגיות ולעיתים קרובות פסיכואקטיביות על בני אדם ובעלי חיים; חלק גדול מהם אף רעילים. אלקלואידים כאלה מהווים בדרך-כלל אגוניסטים או אנטגוניסטים של קולטן או משפחת קולטנים מסוג ספציפי, והאינטראקציה שלהם עם הקולטן היא העומדת בבסיס המנגנון שמביא בסופו של דבר לתגובה הפיזיולוגית הנצפית.

כל האלקלואידים מכילים אטום חנקן אחד לפחות. בדרך כלל מהווה החנקן חלק מטבעת הטרוציקלית - טבעת המורכבת ממספר אטומי פחמן ומאטום אחר אחד לפחות. אלקלואידים רבים מכילים מספר טבעות; אלקלואידים אחרים מכילים קבוצות לא-חנקניות, כגון טרפנים ופחמימות.

בעבר הוגדרו האלקלואידים כתרכובות בסיסיות (ולכן שמן נגזר מן המונח אלקלי), חנקניות, בעלות השפעות פיזיולוגיות על בעלי חיים ואשר מקורן בצמחים. מהגדרה זו נותר כיום רק נוכחות החנקן; במשך השנים התגלו אלקלואידים שמקורם אינו בצמחים, חסרי השפעה פיזיולוגית ובעלי תכונות חומציות או נייטרליות.

כחמישית מכל הצמחים הווסקולריים מסנתזים אלקלואידים. מקורם של כמעט כל אלפי האלקלואידים בחמש חומצות אמינו: טריפטופן, טירוזין, פנילאלנין, ליזין ואורניתין. במקרים רבים מאבדת חומצת האמינו את קבוצת הקרבוקסיל שלה (**COOH**) כצעד ראשון בדרך לסינתזת האלקלואיד. במשך שנים רבות לא היה ידוע תפקידם של האלקלואידים בצמחים; אט אט התברר כי הם משמשים כחומרי הגנה נגד בעלי חיים. לאלקלואידים רבים טעם מר המרתיע בעלי חיים מלאכול את הצמח; אלקלואידים אחרים רעילים וגורמים לנזק בריאותי ואף למוות.

## סיווג האלקלואידים

אלקלואידים מסווגים על ידי המבנה המולקולרי הכללי שלהם, לפי המגיבים שמהם הם מופקים.
בעבר, כאשר לא היה ידוע הרבה על הדרך בה מסנתזים אלקלואידים, היה נהוג לתת להם שמות של תרכובות מוכרות, אפילו כאלה שאינן מכילות חנקן (מכיוון שהמבנה הסופי של האלקלואידים הכיל קבוצות של המולקולות הללו), או לפי הצמח או בעל החיים שמהם הם הופקו. כאשר נודע יותר על אלקלואיד השתנה הסיווג כדי לשקף את הידע החדש, בדרך כלל על ידי מתן שם הקשור לחומצת אמינו ידועה אשר קשורה בתהליך הפקת האלקלואיד.

דוגמאות לאלקלואידים ומשפחות אלקלואידים (ישנם חומרים השייכים לשתי משפחות או יותר):

* פירידין: פיפרין, קוניאין, טריגונלין, ארקאידין, קובקין, פילוקרפין, ציטיזין, ניקוטין, ספרטאין, פלטירין.
* פירולידין: היגרין, ניקוטין
* טרופאן: אטרופין, קוקאין, אקגונין, סקופולאמין.
* קווינולין: קווינין, קווינידין, דיהידרוקווינין, דיהידרוקווינידין, סטריכנין, ברוכין, ורטרין, קוואדין.
* איסוקווינולין: האלקלואידים האופיאטים: מורפין, קודאין, הרואין (דיאצטילמורפין), תבאין, פפאברין, נרקוטין, נרקאין.
* פנטילאמין: אמפטמין, מתאמפטמין, אפדרין, "אקסטזי" (מתילנדיאוקסימתאמפטמין), אדרנלין.
* אינדול:
	+ טריפטאמינים: די-אמ-טי, אן-אם-טי, פסילוסיבין, סרטונין, מלטונין.
	+ ארגולין: ארדין, ארגוטמין, החומצות הליסרגיות, LSD.
	+ בטא-קרבולין: הרמין, רסרפין, אמטין.
* פורין: קפאין, תאוברומין, תאופילין.

## קישורים חיצוניים

* אלקלואיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלקלואידים, דף שער בספרייה הלאומית