Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# גנומיקה

**גנומיקה** היא תחום בגנטיקה העוסק במכלול החומר התורשתי – הגנום – של יצורים חיים.

המונח "גנומיקה" נגזר מהמילה "גנום". גנומיקה היא תחום חדש יחסית בביולוגיה, וראשיתה בסוף שנות ה-80 של המאה העשרים, עם התפתחותן המהירה של טכנולוגיות מיפוי גנטי וריצוף DNA ועם ריצוף הגנום בשלמותו של מספר יצורים חיים. בעקבות הולדתו של תחום הגנומיקה התפתחו מדעי משנה דומים העוסקים במכלול של גורמים, תרכובות או מוצרים בתא: הפרוטאומיקה, למשל, חוקרת את מכלול החלבונים המיוצרים בתאיו של יצור מסוים; הטרנסקריפטומיקה חוקרת את מכלול ה-mRNA בתא. מדעים אלו מכונים בעגה הביולוגית "מדעי האוֹמיקה" (באנגלית: omics).

נכון לשנת 2011 רוצף הגנום השלם של 2,719 נגיפים, 1,115 חיידקים וכ-36 יצורים איקריוטיים, כמחצית מהם פטריות. הגנומיקה עוסקת בניתוח חישובי, סטטיסטי ופונקציונלי של רצף ה-DNA בתא, ונעזרת לשם כך לעיתים קרובות בכלים מתחום הביואינפורמטיקה. בעזרת תוכנות מחשב משוכללות ניתן כיום לחזות את התפקיד של גנים רבים עוד לפני שנעשה כל ניסוי מדעי בהם. חוקרי הגנומיקה מחפשים מוטיבים בגנום, מגמות, מאפיינים ייחודיים בגנום של יצורים שונים ואזורים מוגדרים בגנום (אקסונים, אינטרונים, רצפים חוזרים, קדמים).

רצף DNA כפי שהוא מוצג על ידי תוכנת מחשב המפרשת את התוצאות של מכשיר אוטומטי לריצוף DNA בשיטת סנגר
לגנומיקה מספר תחומי משנה. גנומיקה השוואתית משווה בין גנים אורתולוגיים (בעלי מקור אבולוציוני משותף) ביצורים שונים, מתחקה אחר ההבדלים ביניהם ומנסה להסביר את מקור ההבדלים. **גנומיקה פונקציונלית** עוסקת בשינוי בהתבטאות הגנים (כלומר: סינתזה של RNA מה-DNA ולאחר מכן סינתזה של חלבון מה-RNA) לאחר חשיפת האורגניזם לתנאים שונים. לשם כך נעשה שימוש נרחב במערכי DNA, מהכלים העיקריים של הגנומיקה. כך חוקרת הגנומיקה הפונקציונלית, לדוגמה, אילו גנים מבוטאים בצורה מוגברת ואילו בצורה פחותה לאחר חשיפתו של יצור מסוים לחום, לאור, לקרינה או לפגיעה מכנית. גנומיקת נוף חוקרת השפעת התנאים הסביבתיים על הגנום.

## ראו גם

* גנומיקה אישית
* פרויקט הגנום האנושי
* מטא-גנומיקה

## קישורים חיצוניים

* גנומיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גנומיקה, דף שער בספרייה הלאומית
# הרפטולוגיה

מינים שונים של זוחלים ודוחיים.
הרפטולוג אוחז בגולגולת אליגטור
**הרפטולוגיה** (באנגלית: **Herpetology**, מיוונית: ἑρπετόν‏, herpeton – "חיה זוחלת") הוא ענף בזואולוגיה העוסק במחקר של זוחלים ודו-חיים.

ליתר דיוק, הרפטולוגיה עוסקת בבעלי חיים אקטותרמיים (מתחממים ממקור חיצוני) בעלי ארבע רגליים, שיש להם דם קר. בהתאם להגדרה זו, תחום ההרפטולוגיה אינו כולל חקר דגים. עם זאת, אין זה נדיר שאגודות מדעיות הרפטולוגיות ואיכתיולוגיות יעבדו יחדיו, ויפרסמו כתבי עת משותפים או ייערכו כנסים משותפים, כדי להגביר את זרימת הרעיונות בין שני התחומים. למעשה, אחד הארגונים ההרפטולוגיים היוקרתיים ביותר, "האגודה האמריקאית להרפטולוגיה ואיכתיולוגיה", משלב את שני התחומים כמשתמע משמו. כיום, קיימות אגודות הרפטולוגיות רבות שנוסדו על מנת לקדם את העניין הציבורי בזוחלים ודו-חיים, בין אם בשבי ובין אם בטבע.

אנשים המגלים עניין רב בהרפטולוגיה או כאלו המגדלים בביתם זוחלים או דו-חיים מתייחסים אל עצמם לעיתים כ"הרפרים" או "הרפרס" ("herpers").

"הרפ" ("Herp") הוא מונח בשפת הדיבור המתייחס לזוחל או לדו-חי. המונח נגזר מהביטוי הישן "הרפטייל" ("herpetile"), שלו שורשים בסיווג של ליניאוס, שקיבץ את הזוחלים ואת הדו-חיים תחת אותה המחלקה. למרות חוסר הרלוונטיות הטקסונומית המודרנית שלו, המונח התקבע בתור "הרפטולוגיה" ובשם "הרפטו-תרבות" (טיפול מעשי והרביה של זוחלים ודו-חיים).

## תועלות

מטרה חשובה אחת של ההרפטולוגיה היא חקר האקולוגיה העולמית. בדרך כלל, בעלי החיים האלה רגישים במיוחד לשינויים סביבתיים ומהווים אינדיקטורים טובים להתרחשות שינויים אקולוגיים משמעותיים.

חלק מהרעלים ומהארס שזוחלים ודו-חיים מפיקים משמשים לרפואה. בין השאר, סוגים מסוימים של ארסי נחשים משמשים ביצירת נוגדי קרישה שעוזרים לטפל בנפגעי שבץ והתקפי לב.

## אופי העיסוק בתחום

במדע אקדמי מודרני, נדיר למצוא אנשים המגדירים עצמם בראש ובראשונה כהרפטולוגים. רוב האנשים מתמקדים בתחום מסוים כגון אקולוגיה, אבולוציה, טקסונומיה, פיזיולוגיה או ביולוגיה מולקולרית ובתוך תחומים אלו מעלים שאלות הנוגעות או הנפתרות על ידי צפייה בזוחלים ודו-חיים. לדוגמה, ביולוג אבולוציוני שהוא גם הרפטולוג, יכול לבחון את התפתחותם של צבעי האזהרה בנחשים.

בתוך תחום ההרפטולוגיה ניתן להתמקד במחקר שדה, הרבייה ציבורית ופרטית, פעילות בצוות זואולוגי או כצוות במוזיאון, כאוצר, הוראה ועוד. קריירה בתחום ההרפטולוגיה מחייבת רקע מדעי נרחב ומגוון. אוניברסיטאות מעטות מציעות מסלול לימודים בתחום זה, ובהתאם לכך התחום תחרותי מאוד.

## לקריאה נוספת

* Kraig Adler (1989) Contributions to the History of Herpetology, Society for the study of amphibians and reptiles.

## קישורים חיצוניים

* אבולוציה והתנהגות בעולם החי, אבולוציה והתנהגות בעולם החי , קורס וידאו באתר אוניברסיטה מצולמת
* הרפטולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים
# ממלוגיה

מיני יונקים שונים. בכיוון השעון משמאל למעלה: קואלה, ערפד לבן-כנפיים, דולפינן מצוי וקיפודן אוסטרלי.
**ממולוגיה** (מיוונית: ממוס - יונקים, לוגיה (λογία) פירושו "תורה") הוא ענף בזואולוגיה העוסק בחקר היונקים בהיבטים המשותפים שלהם כגון פרווה, לב בעל 4 חדרים, מערכת עצבים מורכבת, בעלי שליה, הנקת ולדות ועוד.
בנוסף לשונות החיצונית בין המינים, ממולוגים חוקרים את האבולוציה, ההתנהגות, סוגי המזון, גנטיקה, מגוון גנטי והדינמיקה של האוכלוסייה של היונקים השונים.
הממולוגיה מחולקת למספר תחומים אשר כל אחד מהם חוקרת סדרות שונות של יונקים כגון פרימטולוגיה (חקר הפרימטים), סטולוגיה (חקר היונקים הימיים), היפולוגיה (חקר הפרסתנים).

## היסטוריה של הממולוגיה

בעת העתיקה, אריסטו תיאר קבוצה של בעלי חוליות, הולכי ארבע, יונקי שליה (הולד נוצר בגוף האם, בניגוד להטלת ביצה שבה הולד מתפתח) ובעל שיער.
תחילת הממולוגיה המודרנית החל במאה ה-17 כאשר ג'ון ריי, שנחשב לאחד מאבות ידיעת הטבע המודרניים, החל להפריד בין המשפחות השונות של בעלי חוליות. באותו זמן, פרנסיס ווילוג'בי גילה כי ליונקים ימיים יש את אותם מאפיינים שיש להולכי ארבע ויונקי שליה והיה הראשון לשייך את היונקים הימיים כחלק מהיונקים.
ז'ורז'-לואי לקלרק דה בופון את יצירתו היסטוריה של הטבע (Histoire naturelle) במאה ה-18, יצירה זו כללה את כל הידע על הטבע שהיה ידוע עד זמנו. בתוך יצירה זו היו 12 כרכים (מתוך 36) שנכתבו בשיתוף עם לואי ג'ון-מרי דובנטון (Louis Jean-Marie Daubenton) שתיארו את הולכי הארבע, ספר זה הכיל תיאורים אנטומיים של 200 מינים שהיוו את הבסיס של ההשוואה האנטומית בין סוגי יונקים שונים עד למאה ה-19.

ב-1758 במסגרת המיון הטקסונומי שערך, הגדיר קארולוס ליניאוס את היונקים בעקבות בלוטת החלב ולא לפי מאפיין אחר, למשל לפי השיער כמו שעשה אריסטו, שינוי זה הוסיף את היונקים הימיים והעטלפים למחלקת היונקים והוציאם ממחלקת הדגים והעופות, בהתאמה. גילוי יונקי הביב (משפחה אשר מטילה ביצים אך הולדות יונקות מבלוטות חלב) 40 שנה מאוחר יותר, תמך בחלוקה שנעשתה על ידי ליניאוס.

ב-1825 פרדריק קיווייה הגדיר את השיניים כמאפיין את היונקים. ארבע שנים מאוחר יותר הוא חילק את היונקים ל-11 סדרות: Quadrumana (פרימטים בעלי ארבע ידיים) ,אוכלי חרקים, טורפים, כלבי ים, חיות כיס אוכלי פירות (Marsupialia frugivore), מכרסמים, מחוסרי שיניים, יונקי הביב, Pachydermata (סדרה פוליפילטיות שאינה בשימוש היום), מעלי גירה ויונקים ימיים. באותה שנה, אחיו ז'ורז' קיווייה חילק ל-9 סדרות: Quadrumana, Bimana (שתי סדרות אלו מרכיבות היום את הפרימטים), טורפים, חיות כיס, מכרסמים, מחוסרי שיניים, Pachydermata, מעלי גירה ויונקים ימיים.

במאה ה-19, קרל ארנסט פון באר (Karl Ernst von Baer) חקר את האמבריולוגיה של היונקים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ממלוגיה** בוויקישיתוף
* ממלוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# נאונטולוגיה

**נאונטולוגיה** (באנגלית: **Neontology**) היא ענף במדע הרפואה העוסק בטיפול, התפתחות ותחלואה של תינוקות שרק נולדו. בניגוד לפלאונטולוגיה, בחקר היצורים בני זמננו. נאונטולוגיה מתייחסת גם למחקר של יצורים שנכחדו בעת החדשה.

אחד האספקטים המרכזיים של נאונטולוגיה הוא שימוש באמבריולוגיה ובאנטומיה לצורך השוואה בין יצורים שונים. בשיטות אלו ואחרות מבצעים הנאונטולוגים מחקרי הומולוגיה ביולוגיים ומחפשים קווי דמיון מורפולוגיים, שמסייעים במיון טקסונומי ובתובנות לגבי תהליך האבולוציה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# פרמקולוגיה

בית מרקחת
**פרמקולוגיה** הוא תחום במדעי הרוקחות, העוסק בחקר פענוח מנגנוני פעולה של תרופות. המילה פרמקולוגיה נגזרת מיוונית (פרמקון = **תרופה**, לוגיה = **תורה**).

הפרמקולוגיה קשורה בצורה הדוקה לביוכימיה ולפתולוגיה.
**פרמקולוגיה קלינית** עוסקת באינטראקציה בין תרופות ובני אדם, בין היתר גם בניסוי תרופות בשלבי הפיתוח האחרונים על אנשים חולים.

## היסטוריה והתפתחות

כבר בתחילתה של ההיסטוריה האנושית ניסה האדם לרפא מחלות ולהקל על מכאובים באמצעות שימוש בצמחים. הפרמקולוגיה בצורתה המודרנית התפתחה בסוף המאה ה-19; רבים רואים את פיתוח האספירין, התרופה הסינתטית הראשונה, כראשית מדע הפרמקולוגיה. כיום מהווה התחום את אחד מאבני היסוד בפיתוח תרופות והחיפוש אחר צמחים תרפואטים נמשך.
תרומתה של הפרמקולוגיה לרפואה גדולה ביותר.

## היבטים נוירולוגיים

הנוירולוגיה עושה שימוש רב בתרופות לטיפול בבעיות שונות של מערכת העצבים.
היבטים מסוימים של מערכת העצבים מציבים אתגרים בפני הפרמקולוגיה.
ראשית מחסום דם-מוח מונע מחומרים מסוימים להגיע למוח ממחזור הדם, כך שלא תהיה תועלת במתן זריקות או כדורים המכילים חומר זה לצורך העלאת המינון שלו במוח במקרה הצורך. על כן יש למצוא פתרונות חלופיים למצבים אלו.

בנוסף, קיימים מספר סוגים של קולטנים אשר יכולים להגיב לאותו החומר בדרכים שונות.
מכאן עולה הצורך לפתח תרופות שתפעלנה באופן ספציפי על סוג מסוים של קולטנים מבלי שתשפיע על הסוגים האחרים.
זאת כדי להעלות את יעילותה של תרופה מסוימת תוך צמצום תופעות לוואי בלתי רצויות.

## היבטים גנטיים

 ערך מורחב – **פרמקוגנטיקה**

תהליך הפיתוח של תרופות יכול להתבסס בין היתר גם על היבטים גנטיים.

## הכשרה

בישראל ניתן ללמוד לתואר ראשון ברוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, ואף להמשיך לתארים מתקדמים. תארים מתקדמים בפרמקולוגיה ניתן לרכוש גם באוניברסיטת תל אביב ובטכניון (בצמוד לביה"ח רמב"ם). הלימודים מיועדים לבעלי תואר ראשון ברוקחות, אך גם במדעים קרובים אחרים כמו כימיה וביולוגיה.

## ראו גם

* רוקח
* בית מרקחת
* סבילות
* מדד שטח גוף

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של הפרמקולוגיה
* פרמקולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרמקולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ביולוגיה מערכתית

**ביולוגיה מערכתית** (Systems biology או Systeomics) היא חקר קשרי הגומלין בין המרכיבים של מערכות ביולוגיות, וכיצד קשרי גומלין אלו גורמים לתפקוד ולהתנהגות של מערכת זו (לדוגמה האנזימים והמטבוליטים בתהליך מטבולי).

גישת הביולוגיה המערכתית מאופיינת על ידי מחזור של תאוריה, מידול חישובי וניסויים כדי לתאר באופן כמותי תהליכים תוך-תאיים או בין-תאיים. היות שהמטרה היא מודל של כל קשרי-הגומלין במערכת, השיטות הניסיוניות המתאימות ביותר לביולוגיה מערכתית הן אלו שהן רחבות היקף ושלמות. לכן משתמשים בגנומיקה (genomics), טרנסקריפטואומיקה (transcriptomics), מטאבולומיקה, (metabolomics), פרוטאומיקה (proteomics) ושיטות של תפוקה גבוהה כדי לאסוף מידע כמותי לשם בניית המודלים ואימותם.

## ראו גם

* ביופיזיקה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ביולוגיה מערכתית** בוויקישיתוף
* ביולוגיה מערכתית מולקולרית ISBC – ירחון בגישה חופשית על ביולוגיה מערכתית
* ביולוגיה מערכתית מולקולרית BMC – ירחון בגישה חופשית על ביולוגיה מערכתית
* פורטל לביולוגיה מערכתית – בהנהלת המכון לביולוגיה מערכתית
* ביולוגיה מערכתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# טרטולוגיה

**טרטולוגיה** (אנגלית: **Teratology**) היא ענף ברפואה העוסק בסיבות ובמנגנונים של התפתחות עוברית בלתי תקינה (מומים מולדים), בעיקר על רקע גורמים סביבתיים במהלך ההריון כגון: נטילת תרופות טרטוגניות, חשיפה לקרינה, מחלות אימהיות וגורמים זיהומיים שונים.

מדע הטרטולוגיה התפתח בשנות החמישים של המאה העשרים, לאחר שרופא עיניים אוסטרלי בשם גרג נורמן מקליסטר מצא עלייה בשכיחות המומים המולדים בקרב נשים שחלו באדמת במהלך הריונן. עדויות נוספות על השפעה שלילית של גורמים סביבתיים על מהלך התפתחות העובר נצפו גם בהקשר של התרופה תאלידומיד, אשר שימשה כתכשיר נגד בחילות במהלך ההריון.

כיום, מושג הטרטולוגיה הורחב ועוסק גם בבעיות התפתחותיות כגון פיגור שכלי והפרעות קשב וריכוז.

משרד הבריאות בישראל מנהל מרכז ארצי לייעוץ טרטולוגי בחינם. מספר מרכזים רפואיים בארץ מקיימים שירות טרטולוגי עבור נשים בהריון או בסיכון.

## ראו גם

* תלידומיד

## קישורים חיצוניים

* טרטולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* המרכז הארצי לייעוץ טרטולוגי - המחלקה להתפתחות הילד ושיקומו, משרד הבריאות

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
# וירולוגיה

**וִירוֹלוֹגְיָה** (בעברית: **חקר הנגיפים**, באנגלית: **virology**) היא תת-תחום במיקרוביולוגיה העוסק בחקר הנגיפים ובגופיפים דמויי-נגיפים.

הווירולוגיה חוקרת את מבנה הנגיפים, את סיווגם ואת האבולוציה שלהם, את דרך הדבקת התא וניצולו לצורך התרבותם, את המחלות שלהן הם גורמים, את השיטות לבודד אותם ולגדל אותם, ואת הפוטנציאל האפשרי שלהם במחקר ובריפוי מחלות. הווירולוגיה נחשבת לדיסציפלינת משנה של מיקרוביולוגיה ושל פתולוגיה.

## היסטוריה

הצורה הפרימיטיבית הראשונה של חיסון נגד נגיפים הייתה נהוגה בהודו ובשושלת סונג הסינית מאז המאה ה-11. במהלך הטיפול הוחדר תפליט של חולי אבעבועות שחורות לגופם של אנשים בריאים דרך שריטה בבשרם.

שיטת החיסון הובאה לאנגליה בשנת 1721. הסיכון למות כמוצאה מהחיסון היה כ-2 אחוזים, בהשוואה לתמותה מאבעבועות שחורות שעמדה אצל ילדים בין 25–40 אחוזים.

צורת החיסון הזו הופסקה החל במאה ה-18 עם גילויו של החיסון נגד אבעבועות שחורות.

בשנת 1879 התבקש האגרונום אדולף מאייר לחקור את מחלת מוזאיקת הטבק, מאייר הצליח להוכיח כי ניתן למגר אותה באמצעות הדבקת צמחים בריאים במוהל מן הצמחים הנגועים. ההערכה הייתה שמחוללי המחלה הם חיידקים, אולם מאייר לא מצא באמצעות בדיקה במיקרוסקופ אופטי רמז לחיידקים או פטריות במוהל. מדענים שבאו אחריו זיהו שהנגיף קטן יותר מהחיידקים ועובר במסננים.

בשנת 1898, טבע מרטינוס ביירינק לראשונה את המונח וירוס.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **וירולוגיה** בוויקישיתוף
* עידו אפרתי, חקר הווירוסים נזנח במשך עשורים – ואז הגיעה הקורונה, באתר הארץ, 28 במאי 2021
* וירולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* וירולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים
# נוריתיים

| נוריתיים |
| --- |
|
כלנית מצויה |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | צומח |
| מערכה: | בעלי פרחים |
| מחלקה: | דו-פסיגיים |
| סדרה: | נוריתאים |
| משפחה: | **נוריתיים** |
| שם מדעי |
|  Ranunculaceae ‏ז'יסייה, 1789 |

**נוריתיים** (שם מדעי: Ranunculaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים. היא כוללת בין 51 למעל 80 סוגים, ואלו בתורם כוללים יחדיו כ־2,500 מיני צמחים. בין הסוגים המפורסמים בארץ הם הנורית, הקצח, הכלנית ודמומית קטנת-פרי.

## טקסונומיה

משפחת הנוריתיים היא אחת מהמשפחות ששרדו מאז מיוניו של קארולוס ליניאוס כמעט בשלמותן. במערכת המיון של APG II היא מסווגת תחת קבוצת האב eudicots. מספר מצומצם של סוגים הועבר ממנה, כמו האדמונית שהועברה לסוג יחיד במשפחה משלה, האדמוניתיים.

## מאפיינים

מרבית סוגי הנוריתיים הם עשבוניים חד-שנתיים, עם סוגים בודדים מעוצים או מטפסים.

העלים פעמים רבות מחולקים לאונות ומורכבים.

הפרחים בעלי מראה פשוט - שורה אחת של עלי כותרת ומרכז אבקנים. בעבר נחשבו כצורת המקור של פרחים רבים, אך במערכת המיון APG II נחשבים כפרחים מאפיינים של קבוצת האב Eudicots בלבד. הפרחים גדולים וצבעוניים, על מנת למשוך חרקים להאבקה.

הפירות מגיעים במגוון תצורות, כגון זרעים מנוצים (דמויי זרעי "סבא") או גרעינים.

## סוגים עיקריים

דמומית ממין Adonis aestivalis
כלנית ממין Anemone narcissiflora
כלנית מצויה במגוון צבעים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | * כלנית (Anemone)
* נורית (Ranunculus)
* קצח (Nigella, Garidella)
* דלפיניום (Delphinium)
* בר-דורבן (Consolida)
* זלזלת (Clematis)
* בר-נורית (Ceratocephala)
* זנב-עכבר (Myosurus)
* דק-נוף (Thalictrum)
* דמומית (Adonis)
* אקוניטון (Aconitum)
* Actaea (קוהוש שחור)
* Anemonella
* Anemonopsis
* Aquilegia
* Archiclematis
* Asteropyrum
* Barneoudia
* Beesia
* Calathodes
* Callianthemum
* Caltha
* Cimicifuga
* Clematopsis
* Coptis
* Dichocarpum
* Enemion
 | * Eranthis
* Glaucidium
* Hamadryas
* Helleborus
* Hepatica
* Hydrastis
* Isopyrum
* Knowltonia
* Komaroffia
* Krapfia
* Kumlienia
* Laccopetalum
* Leptopyrum
* Megaleranthis
* Metanomone
* Miyakea
* Naravelia
* Oreithales
* Paraquilegia
* Paroxygraphis
* Pulsatilla
* Semiaquilegia
* Souliea
* Trautvetteria
* Trollius
* Urophysa
* Xanthorhiza
 |

## בישראל

בארץ ישראל צומחים בר אחד עשר סוגים של נוריתיים: כלנית, נורית, קצח (שני סוגים), דורבנית, בר-דורבן, זלזלת, בר-נורית, זנב-עכבר, דק-נוף ודמומית. המין כלנית מצויה הוא הפרח הלאומי של מדינת ישראל.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **נוריתיים** בוויקישיתוף

* נוריתיים, באתר ITIS (באנגלית)
* נוריתיים, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* נוריתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נוריתיים, באתר Tropicos (באנגלית)
* נוריתיים, באתר GBIF (באנגלית)
* נוריתיים, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)
* נוריתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# גנום האדם

קריוטיפ זכרי – 23 זוגות הכרומוזומים של האדם, ביניהם זוג כרומוזומי המין השונים זה מזה
**גנום האדם** הוא הגנום (סך כל המידע התורשתי) של מין האדם (*Homo Sapiens*). הגנום מופיע אצל כל פרט, ובכל גרעין תא בגוף, ארוז בצורה של 23 זוגות כרומוזומים: 22 זוגות אוטוזומליים וזוג כרומוזומי מין. כל זוג כרומוזומים כולל כרומוזום אחד שמקורו באחד ההורים, וכרומוזום שמקורו בהורה השני.

## תכולת הגנום

בגנום האדם ניתן להבחין ב-23 כרומוזומים מסוגים שונים: 22 הכרומוזומים האוטוזומליים, כרומוזום X וכרומוזום Y הייחודי לגברים. אורכם הכולל הוא כ-3 מיליארד בסיסים (נוקלאוטידים) (למעשה ה-DNA מסודר בדו-גדיל ולכן באופן מעשי ישנם כ-3 מיליארד זוגות בסיסים).

בכל תא בעל גרעין בגוף האדם קיים עותק כפול של הגנום (להוציא את זוג כרומוזומי המין השונים זה מזה אצל הגבר, שכן אז קיים עותק יחיד מכל סוג).
בין הכרומוזומים נכללים 22 כרומוזומים אוטוזומליים הומולוגיים (שני הכרומוזומים בכל זוג זהים מבחינת הגנים המצויים בהם ובמספר הבסיסים), שאינם תלויים במין האדם, ושני כרומוזומי מין המסומנים ככרומוזום X וכרומוזום Y. אצל גברים כל תא מכיל עותק אחד מכרומוזום X (שהורש מהאם) ועותק אחד מכרומוזום Y (שהורש מהאב). אצל נשים קיימים בכל תא שני עותקים של כרומוזום X.

מספר הגנים בגנום אינו ידוע בוודאות, ומוערך בין 10,000 ל-25,000. ההערכה של מספר הגנים פחתה בצורה משמעותית (מ-100,000) לאחר סיום פרויקט גנום האדם – פרויקט ריצוף 99% מכלל ה-DNA בגנום האדם, אשר התנהל במשך כעשור, והסתיים ב-14 באפריל 2003.

בשנת 2021 פורסם גנום מלא של האדם, ב 100% ללא כל חוסרים. ההכרזה הרשמית על כך הייתה ב-31 במרץ 2022.
שם הגנום המלא נקרא T2T-CHM13 הוא מחליף את הגנום הנוכחי GRCh38.

## מאפייני גנום האדם

* הגנום כולו, כמו אצל רוב היצורים האיקריוטיים נחלק בין הגרעין הכולל את 23 זוגות הכרומוזומים וגנום מיטוכונדריאלי (המורש מהאם בלבד).
* כ-3% מכלל הגנום הוא DNA המקודד לייצור חלבון דרך תהליכי השעתוק והתרגום. לרצפים נוספים תפקידי רגולציה, אך משמעות מרבית הרצף עדיין לוט בערפל. רוב רצפו של הגנום נחשב שנים רבות כ-"DNA זבל" (**junk DNA**) שאינו בעל תפקיד משמעותי, כמו רטרוטרנספוזונים המהווים למעלה מ-40% של הגנום ומשכפלים את עצמם באופן אנוכי בדומה לנגיפים.
* כ-5% מגנום האדם הם רצפי Alu חוזרניים.
* בין אנשים שונים ישנם הבדלים נקודתיים ברצף (פולימורפיזם) במידה ניכרת, למשל כל 100 עד 300 בסיסים ברצף גנום האדם מצוי SNP – שוני בנוקלאוטיד בודד (Single Nucleotide Polymorphism).

## ראו גם

* גנומיקה אישית
* פרויקט גנום האדם
* גנטיקה
* גנומיקה
* פרויקט הגנוגרפיה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **גנום האדם** בוויקישיתוף
* גנום האדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גדעון רכבי, ‏הגנום האנושי: יותר נגיש, הרבה יותר מורכב, הרצאה בסדרת ההרצאות "בכור המהפכה", 2 במרץ 2009
* הניו יורק טיימס, מדענים פענחו את הגנום האנושי במלואו, באתר הארץ, 29 ביולי 2021
* ליאור קודנר, חיילים בלי פחד, עיניים כחולות והתאמה לחיים בחלל: ריצוף הגנום הושלם והאפשרויות אין-סופיות, באתר הארץ, 19 באפריל 2022
# טללית

| טללית |
| --- |
|  |
| מיון מדעי |
| ממלכה: | צומח |
| מערכה: | בעלי פרחים |
| מחלקה: | דו-פסיגיים קדומים |
| סדרה: | ציפורנאים |
| משפחה: | טלליתיים |
| סוג: | **טללית** |
| שם מדעי |
|  *Drosera* ‏לינאוס, 1753 |
| תחום תפוצה |
|  |

**טללית** (שם מדעי: *Drosera*), או בשמה הלועזי העממי "Sundew", הוא סוג של צמח טורף ממשפחת הטלליתיים (Droseracea), הקרוב לדיונאת הזבובים.

כיום, הסוג טללית מונה 171 מינים טהורים הגדלים ברחבי העולם, מחציתם גדלים באוסטרליה. לרוב, הטלליות גדלות במישורי עשב מוצפים או באזורים שופעי מים, בהם הלחות היחסית גבוהה. הקרקעות שבהן גדלות הטלליות הן עניות בחומרי תזונה, חומציות, ולרוב מכוסות בטחב הנקרא ספאגנום - קרקעות שבהן צמחים רגילים לא יכולים להתפתח כראוי. כפתרון לבעיה זו, הטללית משלימה את חומרי התזונה שלה באמצעות עיכול חרקים וניצול המרכיבים התזונתיים שבגופם לטובתן. ברחבי העולם מפיקים מהטלליות סירופ נגד שיעול, תרופות לחולי לב ועוד.

## חלוקה

נהוג לחלק את הטלליות ל-3 קבוצות עיקריות:

**1) טלליות רגילות (General sundews):** אלו הן הטלליות ה"רגילות" שאין להן מאפיינים מיוחדים.

**2) טלליות מזעריות (Pygmy Sundews):** אלו הן טלליות שאורך עליהן יכול להגיע עד 3 סנטימטרים (הטללית הגדולה ביותר מצמיחה עלים באורך של כ-80 סנטימטרים).

**3) טלליות בעלות פקעת (Tuberous Sundews):** אלו הן טלליות המצמיחות את עליהן מתוך פקעת.

מלבד חלוקה זו, ישנן טלליות מטפסות, צמודות-קרקע, חד-שנתיות ורב-שנתיות, וישנן כאלו הנכנסות לתרדמה בעונת היובש.

## המלכודות

הטללית היא צמח טורף בעלת מלכודות דבק אקטיביות. כל עלה מכוסה בשערות דקיקות (אדמדמות בדרך כלל), אשר בקצותיהן מופרשת טיפת נוזל סוכרי ודביק דמוית טל (ומכאן שמם). החרק נמשך לסוכר שבנוזל ונדבק אליו. ברגע שהצמח חש בזאת, אותות חשמליים עוברים בשערות וככל שהחרק ינסה להתחמק, יותר ויותר שערות יתכופפו לעברו, מה שיגרום לחרק להידבק יותר טוב לעלה. במינים רבים העלה מסתלסל סביב הטרף ותהליך זה עשוי לקחת בין כמה שעות ועד יום. הנוזל הסוכרי מכיל גם אנזימי עיכול אשר יעכלו את גוף החרק וינצלו את החלבונים והחנקות שבגופו לטובת הצמח. השאריות מעיכול החרק נשארות על העלה או נשטפות בגשם ואינן מפריעות להמשך פעולתו של העלה ללכידות נוספות. הטללית ידועה בכך שהיא מייצרת את הדבק הטבעי החזק בעולם.

## טללית עגולת העלים

*Drosera rotundfolia*
צמח טורף הנפוץ כמעט בכל האזורים הממוזגים והסוב-טרופיים של חצי הכדור הצפוני. בימינו, ניתן למצוא טללית זו בארצות ים-תיכונית כמו איטליה, ספרד וטורקיה.

בישראל מוכרים דאודורנטים אשר את אחד ממרכיביהם מפיקים מהעלים של טללית זו.

## לקריאה נוספת

* קארל זימר, **פיתוי גורלי**, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 142, מארס 2010

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **טללית** בוויקישיתוף

* טללית, באתר ITIS (באנגלית)
* טללית, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
* טללית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טללית, באתר Tropicos (באנגלית)
* טללית, באתר GBIF (באנגלית)
* טללית, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)
* טללית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* טורפים בעולם הצמחים-מאמר מאת פרופ' דן יואל
# Science

Science|  |
|  |
| שער גיליון Science ממרץ 2001 |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מערכת | Northern America  |
|
תקופת הפעילות |
1880–הווה (כ־146 שנים)  |
|
תוכן |
|
שפה |
אנגלית  |
|
ISSN |
0036-8075, 1095-9203 |
|
בעלי תפקידים |
|
מו"ל |
האגודה האמריקאית לקידום המדע  |
|
מייסד | John Michels  |
|
שידור והפצה |
| www.science.org |
|   |

**Science** (מילולי: מדע) הוא כתב עת אקדמי של האיגוד האמריקני לקידום המדע הנחשב לאחד מכתבי העת המדעיים היוקרתיים בעולם. כתב העת יצא לראשונה ב-1880 ומאז יוצא לאור אחת לשבוע. המאמרים בו עוברים ביקורת עמיתים. לפורמט המודפס של כתב העת יש כ-130,000 מנויים. מאחר שהמנויים של מוסדות יחד עם גישה מקוונת לכתב העת משרתים קהל גדול, מוערך ציבור קוראיו של כתב העת כחצי מיליון איש לערך.

כתב העת מתמקד בפרסום מחקרים מקוריים חשובים וסקירות מחקרים, אך הוא מפרסם גם חדשות הקשורות למדע, דעות על המדיניות המדעית ונושאים נוספים המעניינים מדענים ואנשים המתעניינים במשמעויות הרחבות של המדע והטכנולוגיה. על אף שרוב כתבי העת המדעיים מתמקדים בנושא מסוים, Science וכתב העת המתחרה Nature מסקרים מגוון רחב של תחומים מדעיים. Science שם דגש מיוחד על ביולוגיה ומדעי החיים, עקב ההתפתחות בביוטכנולוגיה ובגנטיקה בעשורים האחרונים. מדד ההשפעה (האימפקט פקטור) של Science לשנת 2011 הוא 31.201 (על פי Thomson ISI).

אף על פי שכתב העת שייך לאגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS) , חברות באגודה אינה דרושה לפרסום מאמר בו.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של Science (באנגלית)

* Science, ברשת החברתית פייסבוק
* Science, ברשת החברתית X (טוויטר)
* Science, ברשת החברתית אינסטגרם
* Science, סרטונים בערוץ היוטיוב

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.