# ליליאן גיש

ליליאן גיש
Lillian Diana Gish|  |
| ליליאן גיש ב-1921 |
|
לידה |
14 באוקטובר 1893 ספרינגפילד, ארצות הברית  |
|
פטירה |
27 בפברואר 1993 (בגיל 99) ניו יורק, ארצות הברית  |
|
מקום קבורה | Church of the Heavenly Rest  |
|
שם לידה | Lillian Diana Gish  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מקום מגורים |
ספרינגפילד  |
|
תקופת פעילות |
1902–1987 (כ־85 שנים) |
|
עיסוק |
שחקנית קולנוע, במאית קולנוע, סופרת, אוטוביוגרפית, תסריטאית, שחקנית תיאטרון, שחקנית טלוויזיה |
|
בן או בת זוג | אין ערך  |
|
פרסים והוקרה | * מפקד מסדר האמנויות והספרות
* היכל התהילה של נשות אוהיו (1980)
* פרס קריסטל (1979)
* כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד
* פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקנית הטובה ביותר (1987)
* פרס מרכז קנדי (1982)
* פרס מכון הסרטים האמריקאי על מפעל חיים (1984)
* פרס אוסקר לשם כבוד (1970)
* מסדר האמנויות והספרות
 |
|
חתימה |   |
| www.lilliangish.com |
| **פרופיל ב-IMDb** |
|   |

**ליליאן דיאנה גיש** (באנגלית: **Lillian Diana Gish**; ‏14 באוקטובר 1893 בספרינגפילד שבאוהיו – 27 בפברואר 1993 בניו יורק) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית במשך 75 שנה, שזכתה בשנת 1971 בפרס אוסקר על מפעל חיים.

## קריירה

גיש נולדה באוהיו שבארצות הברית, לה אחות קטנה בשם דורותי גיש שגם הייתה לכוכבת קולנוע. משפחתה הייתה נוצרית: מצד אביה לותרני ומצד אמה אפסיקופלית.

גיש הייתה ידועה בעשור הראשון ובעשור השני של המאה העשרים, במיוחד על עבודתה עם הבמאי ד.וו גריפית', ובשל סרטו הידוע "לידתה של אומה" בו שיחקה גיש בתפקיד הראשי. בשנים שלאחר מכן המשיכה לעבוד עם גריפית' ושיחקה בסרטים נוספים שלו כגון יתומות הסערה. בשנת 1919 היא שיחקה בסרט "פרחים שבורים". בשנת 1920 ביימה סרט הנקרא "לשפץ את בעלה". הסרט לא הצליח מסחרית ואין עותקים של הסרט אשר שרדו עד היום.

לאחר סיום עידן הראינוע ותחילת עידן הקולנוע דעך כוכבה של גיש, אך היא המשיכה לשחק ברציפות בסרטים ובטלוויזיה עד לשנות ה-80. החל משנות ה-50 הופיעה בעיקר בטלוויזיה, אך זכורות הופעותיה בקולנוע בסרטים חשובים כמערבון יוצא הדופן של קינג וידור, דו-קרב בשמש (1946), או סרטו האפל של צ'ארלס לוטון, ליל הצייד וקורי העכביש (1955). כמו כן הופיעה בסרט פקודה להרוג משנת 1958. ב-1960 הופיעה במערבון "הגזע המוחרם" לצידם של ברט לנקסטר ואודרי הפבורן.

בשנת 1971 קיבלה פרס אוסקר על מפעל החיים שלה ובשנת 1984 קיבלה את פרס על מפעל חיים ממכון הסרטים האמריקאי. היא האישה השנייה שזכתה בפרס זה לאחר בטי דייוויס, והאדם הראשון שקיבל את הפרס אשר היה דמות מרכזית בעולם הראינוע.

ספר השיאים של גינס הכתיר את גיש כשחקנית בעלת קריירת המשחק הארוכה ביותר בתולדות הקולנוע: מהשתתפות בסרטים קצרים אילמים בשנת 1912 ועד לתפקידה האחרון, לצד בטי דייוויס בסרט "לווייתני אוגוסט" בשנת 1987.

יש כוכב עם שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.

## חיים פרטיים ומותה

גיש מעולם לא התחתנה ולא הביאה ילדים לעולם. היא ניהלה רומנים עם גברים ועם נשים בתעשיית הקולנוע וכשעבדה עם ד.וו גריפית' בעשור השני של המאה ה-20, נטען כי יש ביניהם קשר רומנטי, אך טיעון זה לא הוכח מעולם. בתקופה זו אף הייתה חולה בשפעת הספרדית, אך שרדה את מגפה זו. בשנות ה-30, כמו רבים אחרים מאנשי הקולנוע, נחשדה גיש בנטייה לקומוניזם ולברית המועצות, אך חשד זה לא הוכח מעולם. גיש מתה מאי ספיקת לב בשנת 1993 בגיל 99, ונקברה בניו יורק. השאירה אחריה הון של עשרות מיליוני דולרים, שנתרם ליצירת פרס על שמה ועל שם אחותה דורותי, פרס דורותי וליליאן גיש.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של ליליאן גיש (באנגלית)

* ליליאן גיש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ליליאן גיש, באתר AllMovie (באנגלית)

* ליליאן גיש, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* ליליאן גיש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* ליליאן גיש, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ליליאן גיש, באתר Songkick (באנגלית)
* ליליאן גיש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ליליאן גיש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.