# מייקל אייזנר

מייקל אייזנר
Michael Eisner|  |
|
לידה |
7 במרץ 1942 (בן 84) ניו יורק, ארצות הברית  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מקום מגורים |
לוס אנג'לס |
|
ידוע בשל |
תפקידו כמנכ"ל חברת וולט דיסני |
|
השכלה |
בית הספר ורנסוויל אוניברסיטת דניסון אלמה מאטר |
|
תקופת פעילות |
מ-1966 |
|
תארים |
תואר באנגלית |
|
מפלגה |
המפלגה הרפובליקנית  |
|
השקפה דתית |
יהדות |
|
בת זוג |
ג'יין ברקנרידג' |
|
ילדים | ברק אייזנר, Eric Eisner  |
|
פרסים והוקרה | * מדליית הכבוד של האליס איילנד
* כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד
 |
|
חתימה |   |
|
www.michaeleisner.com |
|   |

**מייקל אייזנר** (באנגלית: **Michael Eisner**; ‏נולד ב-7 במרץ 1942) הוא איש עסקים יהודי-אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידו כמנכ"ל חברת וולט דיסני בין השנים 1984–2005.

## ביוגרפיה

אייזנר נולד למשפחה יהודית חילונית בניו יורק. אימו, מרגרט, הקימה חברת בטיחות אמריקאית ושימשה כנשיאת בית חולים. אביו, לסטר, עבד כעורך דין וכמנהל אזורי של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני המקומי. סבא רבא שלו, זיגמונד, הקים חברת בגדים מוצלחת בארצות הברית. סבתא רבתא שלו, ברטה וייס, שייכת למשפחת מהגרים שהקימו עיירה קטנה בניו ג'רזי. הוריו הם צאצאים של מהגרים יהודים מגרמניה. לאייזנר 16 קרובי משפחה שנרצחו בשואה.

אייזנר גדל בפארק אווניו שבמנהטן. הוא למד בבית הספר אלן-סטיבנסון ולאחר מכן עבר לבית הספר לורנסוויל . לאחר סיום לימודיו בבית הספר למד תואר בלשון האנגלית באוניברסיטת דניסון וסיימו בשנת 1964.

אייזנר נשוי לג'יין ולהם שלושה ילדים.

### קריירה ב-ABC וסרטי פרמאונט

לאחר שעבד זמן קצר ב-NBC ו-CBS, התקבל אייזנר לעבודה כעוזר למנהל תוכן בתחום הלאומי ב-ABC. אייזנר התקדם ב-ABC עד לתפקיד סגן נשיא תוכן.

בשנת 1976 גויס אייזנר לתפקיד מנכ"ל סרטי פרמאונט. במהלך עבודתו הופקו בפרמאונט סרטים מצליחים כגון מסע בין כוכבים, שודדי התיבה האבודה, חופשי על הבר ועוד. ב-1984 פרש אייזנר מתפקידו בפרמאונט והתמנה לתפקיד מנכ"ל חברת וולט דיסני.

### כמנכ"ל דיסני

תחת ניהולו של אייזנר, במחציתה השנייה של שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 החלה דיסני להתחדש. ההתחדשות החלה עם הסרט מי הפליל את רוג'ר ראביט (1988) ובת הים הקטנה (1989). בעקבות סרטים אלו זכו אולפני ההנפשה של וולט דיסני להצלחות קופתיות וביקורתיות. דיסני הרחיבה את פעילותה גם בתחום הסרטים למבוגרים, כאשר יו"ר החברה דאז ג'פרי קצנברג רכש את סרטי מירמקס בשנת 1993. בנוסף רכשו דיסני מקורות מדיה נוספים כמו ABC ו-ESPN.

בחלק הראשון של שנת 1990 אייזנר ושותפיו החלו לתכנן את "עשור דיסני", שכלל בניית פארקים חדשים ברחבי העולם, הרחבת פארקים קיימים, סרטים מקוריים חדשים והשקעות חדשות בתקשורת. לא כל התכנונים בוצעו לבסוף, אך בין התכנונים שהושלמו היה בניית "דיסנילנד פריז", הקמת "אולפני MGM" (כיום "אולפני הוליווד של דיסני"), "פארק ההרפתקאות של דיסני קליפורניה", סרטים שונים וזיכיונות.

בסוף 1997 הרוויח אייזנר 565 מיליון דולר בבת אחת, לאחר שמימש חלק מאופציות המניות שבידו, שאותן צבר מאז 1989, במחירים שנופלו בהרבה מערכן של המניות בשוק באותה עת. זה התשלום החד-פעמי הגדול ביותר אי-פעם למנהל חברה.

למרות הרקורד המוצלח שלו כנשיא, מנכ"ל ויו"ר חברת וולט דיסני, החלה בשנת 2003 ביקורת חריפה לגבי תפקודו של אייזנר מצד רוי אי. דיסני, בנם ואחיינם של המייסדים השותפים של החברה רוי דיסני (אביו) ווולט דיסני (דודו). רוי אי. דיסני החזיק כ-3% ממניות החברה באמצעות חברת ההשקעות שלו שמרוק הולדינגס. זאת על רקע כישלונות השקעה של רשת הטלוויזיה ABC, האטה בעסקי פארקי השעשועים, סירובו של אייזנר לקבוע תוכנית ירושה ברורה והפיכתה של חברת וולט דיסני לחברה "טורפנית וחסרת נשמה"; כמו גם סדרה של כישלונות של סרטים שהופקו בעלות גבוהה החל משנת 2000, וסכסוכי ההפצה המתוקשרים של החברה עם שותפת ההפקה הוותיקה פיקסאר אולפני האנימציה פיקסאר ומנכ"ל החברה סטיב ג'ובס. ב-30 בנובמבר 2003, התפטר רוי אי. דיסני מתפקידיו כסגן יו"ר דיסני ויו"ר חברת האנימציה של וולט דיסני; ואיתו גם הדירקטור סטנלי גולד.

ב-3 במרץ 2004, באספת בעלי המניות השנתית של דיסני, 43% מבעלי המניות של דיסני, בהשראת חברי הדירקטוריון לשעבר רוי דיסני וסטנלי גולד, סירבו לתמוך בבחירה מחדש של אייזנר לדירקטוריון. דירקטוריון דיסני העניק לאחר מכן את תפקיד היו"ר לחבר הדירקטוריון ג'ורג' מיטשל. עם זאת, הדירקטוריון לא פיטר מיד את אייזנר מתפקיד המנכ"ל. בתחילת 2005 סיים לבסוף אייזנר את תפקידו כנשיא ומנכ"ל דיסני.

### אחרי דיסני

ב-7 באוקטובר 2005, לאחר שסיים את תפקידו בדיסני, החל אייזנר להנחות תוכניות אירוח. התוכניות שלו כללו בעיקר שיחות עם מנכ"לים, מנהיגים פוליטיים, אמנים ושחקנים. בין אורחיו ניתן למנות את צ'אק נוריס, פרנק גרי, ועוד. אייזנר שימש גם כמפיק תוכניתו.

באפריל 2006 חברת ההשקעות של אייזנר השקיע ב-Veoh Networks, סטארט אפ שעסק בטכנולוגיית הזרמת מדיה באינטרנט; אייזנר אף בצטרף למועצת המנהלים של החברה.

במרץ 2007 השיקה חברת ההשקעות של אייזנר אולפן חדש, "Vuguru", שהפיק והפיץ סרטוני וידאו לאינטרנט ואמצעי מדיה שונים. ב-2009, בעקבות הצלחת הסדרה "מלכת הנשף" (Prom Queen) שהפקיה החברה, היא הרחיבה את היקף ההפקות שלה בסיועה של השקעה מחברת התקשורת הקנדית "רוג'רס".

ב-2012 התקבל להיכל התהילה של האקדמיה לטלוויזיה.

## ספרים שחיבר

* תהליך עבודה (1998)
* מחנה (2005)
* עבודה ביחד: מדוע שותפויות גדולות מצליחות (2010)

## פרסים והכרה

* פרס כבוד מבניין המוזיאון הלאומי (2001)
* כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד (2008)
* היכל התהילה של האקדמיה לטלוויזיה (2012)

## לקריאה נוספת

* איילת כרמל, **תיק אישי:** 40 טייקונים בינלאומיים, ידיעות אחרונות - ספרי חמד - גלובס, 2006. עמ' 19–23.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של מייקל אייזנר

* מייקל אייזנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קרן אייזנר
* מייקל אייזנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דפנה מאור, עולמו המופלא של אייזנר, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2004

## הערות שוליים