Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# הוראס מקוי

הוראס מקוי
Horace McCoy| אין תמונה חופשית |
|
לידה |
14 באפריל 1897 פגראם, ארצות הברית  |
|
פטירה |
15 בדצמבר 1955 (בגיל 58) בוורלי הילס, ארצות הברית  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
סוגה |
הארד בוילד  |
|
יצירות בולטות |
הם יורים גם בסוסים  |
|
שפות היצירה |
אנגלית  |
|   |

**הוֹראס מֶקוֹי** (באנגלית: **Horace McCoy**;‏ 14 באפריל 1897 - 15 בדצמבר 1955) היה סופר ותסריטאי אמריקאי. הוא משויך לזרם הריאליסטי-דרמטי, המכונה "הארד בוילד" : הספרות הקשוחה והאפלה של שנות השלושים והארבעים בארצות הברית. ז'אנר זה זכה עם השנים - לאחר שנות זלזול והתעלמות - להכרה כאחת הסוגות היותר-משפיעות בספרות המאה העשרים.

## ביוגרפיה

מקוי נולד בדאלאס שבטקסס ועבר קריירה מגוונת בה היה, בין היתר, שוער במועדון לילה, מפעיל תחנת-דלק, עיתונאי, יחצ"ן ושחקן. הוא החל לפרסם סיפורים בראשית שנות השלושים, ובמקביל היה תסריטאי בהוליווד במה שכונה ה-B movies, הפקות זולות של אולפנים מדרג בי"ת.

## פרסום ספרותי

מקוי פרסם חמישה רומנים בסך-הכל; כולם צנומים, כתובים ברזון ובקשיחות, ובדרך-כלל על הצד המחוספס והאלים של החיים. לדעת מבקרים רבים, מכתיבתו עולה תמונה אותנטית ביותר, עם אלמנטים של יופי וחמלה. הרומן המפורסם שלו ביותר הוא **"הם יורים גם בסוסים"**, שזכה אף לגרסה קולנועית עתירת אוסקרים בבימויו של סידני פולאק ובכיכובם של ג'יין פונדה ומייקל סאראזין.
ספר זה אף הוציא למקוי, למרבה הפתעתו, תהילה רבה באירופה – בעיקר בצרפת, שם סארטר וקאמי השוו אותו לקפקא ולדוסטויבסקי.

בין ספריו האחרים ראויים לאזכור "אין יותר מחר", "אין כיסים בתכריכים", ו"הייתי צריך להישאר בבית"

כיום נלמדים ספריו באוניברסיטאות, נחקרים ומוסרטים - תופעות להן לא זכה בחייו.

## קישורים חיצוניים

* הוראס מקוי (1897-1955), דף שער בספרייה הלאומית

* הוראס מקוי, ברשת החברתית Goodreads
* הוראס מקוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הוראס מקוי, באתר AllMovie (באנגלית)
* הוראס מקוי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הוראס מקוי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
# לילי פלמר

לילי פלמר
Lilli Palmer| לילי פלמר (1957) |
| לילי פלמר (1957) |
|
לידה |
14 במאי 1914 פוזנן, הקיסרות הגרמנית |
|
פטירה |
27 בינואר 1986  (בגיל 71) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית |
|
מקום קבורה |
פורסט לאון ממוריאל פארק  |
|
שם לידה | Lilli Marie Peiser  |
|
מדינה |
שווייץ, גרמניה  |
|
תקופת פעילות |
1935–1986 (כ־51 שנים) |
|
בני זוג | רקס הריסון (25 בינואר 1943 – 1957 (כ־13 שנים)) * קרלוס תומפסון (1957–1986 (כ־29 שנים))
 |
|
ילדים |
קארי הריסון  |
|
פרסים והוקרה | * צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1974)
* כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד
* גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר
 |
| **פרופיל ב-IMDb** |

ליל פלמר ובעלה השני, קרלוס תומפסון
**לילי פלמר** (**Lilli Palmer**;‏ 14 במאי 1914 – 27 בינואר 1986) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית יהודייה ממוצא גרמני.

## ביוגרפיה

היא נולדה בשם Lilli Marie Peiser בפוזנן שהייתה אז בקיסרות הגרמנית (כיום בפולין) להורים יהודים. אביה אלפרד היה כירורג ואמה רוז הייתה שחקנית תיאטרון. בגיל ארבע היא עברה עם משפחתה לרובע שרלוטנבורג בברלין ושם למדה משחק. עם עליית הנאצים לשלטון הם עברו לפריז שם הופיע בקברטים עד שצייד כישרונות בריטי התרשם ממנה והיא עברה ללונדון והוחתה על חוזה עם חברת הסרטים Gaumont.

סרטה הראשון היה Crime Unlimited" (1935) ולאחריו הופיעה בעוד מספר סרטים בריטיים. בתקופה זו הכירה את בעלה הראשון, השחקן רקס הריסון. הם נישאו ב-1943 וב-1944 נולד בנם קארי הריסון .

ב-1945 הם עברו לארצות הברית והופיעו בברודוויי בהצגה המצליחה "פעמון, ספר ונר". היא הוחתמה בחברת האחים וורנר והופיעה בסרטים "Cloak and Dagger" לצידו של גרי קופר (1946) ו"Body and Soul" לצידו של ג'ון גארפילד.

ב-1952 הם הופיעו יחד בסרט "The Four Poster" עליו זכתה ב"בגיע וולפי" בפסטיבל הסרטים של ונציה.

ב-1961 שיחקה בקומדיה "התענוג של חברתו" לצידם של פרד אסטר ודבי ריינולדס, ב-1962 הופיעה בתפקיד ראשי בסרט "הבוגד שלא בגד" לצידו של ויליאם הולדן. ב-1963 הופיעה בסרט "נס הסוסים הלבנים" לצידו של רוברט טיילור. שני סרטים אלה מבוססים על מקרים אמיתיים במלחמת העולם השנייה.

ב-1954 חזרה לגרמניה והופיע שם בסרטים כמו "סיפורה של אנה אנדרסון" (1956).

בטלוויזיה הופיע בספינת האהבה וב-1986 הופיעה במיני סדרה פיוטר הגדול כאמו של פיטר. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה.

ב-1957 היא הסכימה לבקשתו של רקס הריסון להתגרש ממנה כדי להתחתן ולהינשא לשחקנית החולה קיי קנדל. היא נישאה לשחקן קרלוס תומפסון. נישואים אלה נמשכו 29 שנים, עד למותה של פאלמר מסרטן בגיל 71. תומפסון התאבד זמן קצר לאחר מכן.

## פילמוגרפיה חלקית

* "Cloak and Dagger"‏ – 1946
* "Body and Soul"‏ – 1947
* "The Four Poster"‏ – 1952
* התענוג של חברתו – 1961
* הבוגד שלא בגד – 1962
* נס הסוסים הלבנים – 1963
* מול פלנדרס – 1965
* מבצע חץ מקשת - 1965
* הנערים מברזיל – 1978

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **לילי פלמר** בוויקישיתוף

* לילי פלמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לילי פלמר, באתר AllMovie (באנגלית)
* לילי פלמר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* לילי פלמר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לילי פלמר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לילי פלמר, באתר Discogs (באנגלית)
* ליל פלמר, באתר TCM
* לילי פלמר, באתר Internet Broadway Database
* לילי פלמר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
# שרטון

שרטון בברזיל
**שרטון** הוא שטח בקרקעית ים, אגם או נהר, הבולט מעבר לפני המים שסביבו.

שרטון נוצר על ידי זרמי מים המניעים וסוחפים חול ואדמה המצטברים ונערמים עד שנוצר שטח יבשתי חדש, הבולט מעל לקרקעית, ולעיתים אף מעל לפני המים.

לעיתים שרטון משנה את צורתו ולעיתים עשוי גם להיעלם כפי שנוצר.

## הסכנה שבשרטון

לרוב שרטון נמצא מתחת לפני המים ואינו נראה לעין ובנוסף הוא אינו מופיע במפות ימיות ובכך הוא עלול להיות מסוכן. שרטון גבוה מהווה מכשול לכלי שיט שהשוקע שלו גדול. לא אחת קורה שכלי שיט עולים על שרטון בתוואי ימי פתוח. לעיתים יחלצו את עצמם ולעיתים יידרש סיוע של כלי שיט נוסף. שרטונים המתגלים בנתיבי שיט מדווחים, ואזהרה יוצאת לחברות ספנות ושיט.

שרטון יכול להוות סכנה גם לדגים או יונקים ימיים גדולים, למשל לווייתנים, שיכולים להיקלע לשרטון ולמצוא את מותם[דרוש מקור].

## ראו גם

* טומבולו

## קישורים חיצוניים

* שרטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# ס.ז. סאקאל

ס.ז. סאקאל
Szőke Szakáll/Gärtner Sándor|  |
|
לידה |
2 בפברואר 1883 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית  |
|
פטירה |
12 בפברואר 1955 (בגיל 72) הוליווד, ארצות הברית  |
|
מקום קבורה |
פורסט לאון ממוריאל פארק  |
|
שם לידה | Grünwald Jakab  |
|
מדינה |
הונגריה  |
|
תקופת פעילות |
מ-1926  |
| **פרופיל ב-IMDb** |
|   |

ס.ז. סאקאל
**ס.ז. סאקאל** היה כינויו של **אויגן גרו סאקאל** (בהונגרית בשמו המקורי:**Gärtner Sándor** מכינויו: **Gerő Jenő** או **Szőke Szakáll**, בודפשט, 2 בפברואר 1884 - לוס אנג'לס, 12 בפברואר 1955), שחקן יהודי-הונגרי אשר הצליח בהוליווד בתפקידי משנה קומיים. ס.ז. סאקאל היה גיסו של לאסלו קרדוש (במאי סרטים).

## חייו

סאקאל נולד בבודפשט, ובתחילת דרכו הבימתית כינה עצמו "סוקה סאקאל" (ובהונגרית Szőke Szakáll) כלומר "זָקָן בלונדיני" ומכאן כינויו "ס.ז.". הוא זכה להצלחה בקומדיות מוזיקליות בתחילת ימי הסרט המדבר הגרמני, אך עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1933 הביאה לעזיבתו: בתחילה לאוסטריה ולאחר מכן להונגריה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה להוליווד.

בהוליווד שיחק לרוב בתפקידי משנה קומיים, שנשענו על מבטאו ההונגרי הבולט, ומראהו הכבד והדובי (הוא זכה לכינוי "Cuddles" מעין "חיבוקי"). סאקאל הופיע בסרטים רבים, ביניהם זכור תפקיד המלצר בסרט "קזבלנקה" (1942) ובסרט עושה הנפלאות (1945) עם דני קיי. ב-1948 שיחק בסרט "רומן בלב ים" לצידה של דוריס דיי, איתה שיחק גם בסרט "תה לשניים" (1950). סרטו האחרון היה "הנסיך הסטודנט (1954)"

בשנת 1955 מת מהתקף לב בהוליווד. סאקאל היה נשוי פעמיים. לאחר שהתאלמן בשנת 1918 נישא בשנית בשנת 1920, ונישואים אלו החזיקו מעמד עד מותו.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ס.ז. סאקאל** בוויקישיתוף

* ס.ז. סאקאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ס.ז. סאקאל, באתר AllMovie (באנגלית)
* ס.ז. סאקאל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ס.ז. סאקאל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ס.ז. סאקאל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ס.ז. סאקאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
# וירג'יניה מאיו

וירג'יניה מאיו
|  |
| וירג'יניה מאיו, 1950 |
|
לידה |
30 בנובמבר 1920 סנט לואיס, ארצות הברית  |
|
פטירה |
17 בינואר 2005 (בגיל 84) ת'אוזנד אוקס, ארצות הברית  |
|
מקום קבורה |
בית קברות ואלי אוקס  |
|
שם לידה | Virginia Clara Jones  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
השכלה | Soldan International Studies High School  |
|
תקופת פעילות |
מ-1939  |
|
מפלגה |
המפלגה הרפובליקנית  |
|
בן זוג | מייקל א'ושי (עד ל-1973)  |
|
פרסים והוקרה |
כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  |
| **פרופיל ב-IMDb** |
|   |

**וירג'יניה מאיו** (באנגלית - **Virginia Mayo** ‏; 30 בנובמבר 1920 - 17 בינואר 2005) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.

## ביוגרפיה

נולדה בסנט לואיס, מיזורי בשם **וירג'יניה קלרה ג'ונס**. בגיל 6 החלה ללמוד משחק וריקוד בסטודיו של דודתה. לאחר סיום לימודיה בבית ספר תיכון ב-1937 הצטרפה ללהקת וודביל של אחיה למחצה, אנדי מאיו, שינתה את שמה והופיעה ברחבי ארצות הברית.

בתחילת שנות ה-40 התרשם ממנה מפיק סרטי הקולנוע הנודע סמואל גולדווין והחתים אותה על חוזה. ב-1943 הופיעה בסרט "ג'ק לונדון" על חייו של הסופר ג'ק לונדון לצידו של השחקן מייקל א'ושי (1906–1973) לו נישאה ב-1947. עד מהרה התפרסמה בעיקר בגלל שערה הבלונדי ויופייה. סולטן מרוקו אמר אז כי "יופייה של וירג'יניה מאיו הוא הוכחה חותכת למציאותו של אלוהים". היא הופיעה בארבעה סרטים לצידו של דני קיי:

* "עושה הנפלאות" (1945) Wonder Man
* "הנער מברוקלין" (1946) The Kid from Brooklyn
* "חייו הסודיים של וולטר מיטי" (1947) The Secret Life of Walter Mitty
* "שיר נולד" (1948) A Song Is Born

ב-1946 ליהק אותה הבמאי ויליאם ויילר לסרט שנות חיינו היפות ביותר בתור אשתו הבוגדנית של חייל משוחרר (דיינה אנדרוז). הבמאי ג'ון יוסטון אמר כי היא ראויה לפרס אוסקר על תפקידה בסרט זה.
ב-1949 הופיעה בסרט חום לבן כאשתו של גנגסטר (ג'יימס קאגני).

בשנות ה-50 שיחקה בסרטים לצד ברט לנקסטר, פול ניומן, קירק דגלס, רקס הריסון, רונלד ריגן, גרגורי פק (קפטן הוריישיו הורנבלואר) ואחרים. בשנות ה-60 דעכה הקריירה הקולנועית שלה והיא החלה להופיע במחזות זמר ובסדרות טלוויזיה.

הייתה נשואה לשחקן מייקל א'ושי עד למותו ב-1973 ולהם בת אחת.

## קישורים חיצוניים

*

 מדיה וקבצים בנושא **וירג'יניה מאיו** בוויקישיתוף

* וירג'יניה מאיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וירג'יניה מאיו, באתר AllMovie (באנגלית)
* וירג'יניה מאיו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* וירג'יניה מאיו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* וירג'יניה מאיו, באתר Discogs (באנגלית)
* הדר פרבר, נפטרה השחקנית וירגיניה מאיו, באתר News1 מחלקה ראשונה, 18 בינואר 2005
* וירג'יניה מאיו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
# ארט דיירקטור

**ארט דיירקטור** או **רעיונאי חזותי** (במשרד פרסום) הוא תפקיד שהנושא בו, יוצר, ביחד עם הקופירייטר, את התשתית הרעיונית לחומר הפרסומי ואחראי על העיצוב הגרפי. התוצרים של עבודתו הם: מודעות בעיתונות, שילוט חוצות, מדיה דיגיטלית ועוד, ואופי העבודה יכול לנוע בין יצירת שפה עיצובית חדשנית לבין הגדלת הלוגו של הלקוח והזזתו ימינה ושמאלה. ההכשרה לתפקיד היא בדרך כלל לימודי עיצוב גרפי במכללה גבוהה לעיצוב (כגון בצלאל, תילתן, מנשר האקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה , שנקר והמכון הטכנולוגי חולון) לתקופה של ארבע שנים.

תפקיד שונה במהותו ממלא ארט דיירקטור בתחום הקולנוע, הצילום והטלוויזיה, שם הוא אחראי על בחירה וסידור האביזרים והאלמנטים המצולמים.

## ראו גם

* מעצב גרפי
* רעיונאי

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ארט דיירקטור** בוויקישיתוף
## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# Too Much Johnson

Too Much Johnson
|  |
| וירג'יניה ניקולסון, ג'וזף קוטן ורות פורד ב-Too Much Johnson |
|
בימוי |
אורסון ולס |
|
הופק בידי |
ג'ון האוסמן, אורסון ולס |
|
תסריט |
ויליאם גילט, אורסון ולס |
|
עריכה |
ויליאם אולנד  |
|
שחקנים ראשיים |
ג'וזף קוטן, מרי וויקס, ארליין פראנסיס |
|
מוזיקה |
פול בולס  |
|
צילום |
פול דונבר, הארי דונאם |
|
מדינה |
ארצות הברית |
|
חברת הפקה | Mercury Theatre  |
|
חברה מפיצה |
האחים וורנר  |
|
הקרנת בכורה |
1938  |
|
משך הקרנה |
66 דק'  |
|
שפת הסרט |
אנגלית |
|
סוגה |
סרט קומדיה, סרט אילם  |
|
תקציב |
$10,000 |
| **דף הסרט ב־IMDb** |
|   |

**Too Much Johnson** (מילולית: **יותר מדי ג'ונסון**) הוא סרט קומדיה משנת 1938 בבימויו של אורסון ולס. אורכו של הסרט כ-40 דקות, והוא היה אמור להיות משולב בהצגת תיאטרון שתתנהל במקביל, אולם הסרט מעולם לא הוצג, ונחשב כאבוד. באוגוסט 2013, באופן מפתיע נתגלה העתק של הסרט במחסן בעיר פורדנונה שבצפון איטליה. הסרט יצא לאקרנים ב-9 באוקטובר 2013, ואף לעלות לרשת האינטרנט.

הסרט, בשילוב עם ההצגה, עוסק בנער פלייבוי ניו-יורקי שמפני חששו מזעם בעלה של אחת ממאהבותיו, גונב את זהותו של חוואי קובני עשיר, המצפה לכלה בהזמנה.

בניגוד למקובל לחשוב, אין זה הסרט הראשון אותו ביים ולס, אלא קדם לו סרט אוונגרדי משנת 1934 בשם "The Hearts of Age".

הסרט צולם ברובו בפארק באטרי ובסנטרל פארק שבניו יורק, וסצנות נוספות צולמו על סיפונה של אונייה השטה על נהר ההדסון, סמוך ליונקרס, ניו יורק. סצנות נוספות צולמו באולפן ברובע הברונקס. עבור החווה הקובנית, יצר ולס דגם מעיסת נייר, ושילב צמחים אקזוטיים על מנת לדמות את הנופים הקובניים.

לאחר סיום הצילומים ועריכת הסרט מתוך למעלה מ-7 ק"מ של סליל צילום, נקלע הסרט לקשיים כלכליים, כולל איום בתביעה משפטית מאולפני סרטי פרמאונט על זכויות הסרט. בסופו של דבר הסרט לא הוקרן, וההצגה עלתה בלעדיו.

הסרט נחשב אבוד, וקטעים ממנו נמצאו בספרד, אבל כבר בשנות ה-70 ההנחה המקובלת הייתה כי הסרט עצמו כבר איננו קיים. בשנת 2008 באופן מפתיע נתגלה ארגז עם הסרט הערוך במחסן בעיר פורדנונה. לאחר שחזור ממושך, בשיתוף פעולה של גורמים בינלאומיים, הוכרז כי הסרט יוקרן ב-9 באוקטובר 2013, בפסטיבל הסרט האילם בעיר פורדנונה, ושבוע מאוחר יותר, ב-16 באוקטובר בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **Too Much Johnson** בוויקישיתוף

* "Too Much Johnson", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "Too Much Johnson", באתר AllMovie (באנגלית)
* "Too Much Johnson", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

## הערות שוליים
# ונוס ואדוניס (שייקספיר)

ונוס ואדוניס
Venvs and Adonis|  |
|
מידע כללי |
|
מאת |
ויליאם שייקספיר  |
|
שפת המקור |
אנגלית  |
|
סוגה |
פואמה  |
|
נושא |
ונוס ואדוניס  |
|
הוצאה |
|
תאריך הוצאה |
1593  |
|   |

הפואמה **ונוס ואדוניס** מאת ויליאם שייקספיר פורסמה בשנת 1593, והיא יצירתו הראשונה של שייקספיר שהודפסה.

## הפואמה

בפואמה 199 בתים בני 6 שורות כל אחד, בפנטמטר יאמבי. מתוארת בה השתוקקותה של ונוס (אלת הגנים והכרמים) לאדוניס, צעיר יפה תואר, ונכונותה של ונוס להציל את אדוניס מחיית פרא והתעקשותו של אדוניס להילחם בחיה בעצמו. הפואמה היא פסטורלית, ולעיתים ארוטית, קומית וטרגית. היא עוסקת בטבעה של האהבה ובטבע. הפואמה נכתבה בהשראת סיפור המופיע בחלק העשירי של ספרו של אובידיוס, "מטמורפוזות", אך שונה במידה ניכרת מסיפור זה. סיפורים נוספים מתוך "מטמורפוזות", בהם אלה העוסקים בהרמאפרודיטוס, בנרקיסוס ובפיגמליון, נחשבים אף הם כמקור השראה לפואמה, אם כי במידה פחותה.

לפואמה מאפיינים משותפים אחדים עם יצירות נוספות של שייקספיר: "חלום ליל קיץ" (שאף בה נכלל סיפור מ"מטמורפוזות"), "רומיאו ויוליה" ו"עמל אהבה לשווא".

הפואמה נכתבה בזמן שתיאטראות לונדון היו סגורים מחמת מגפה. היא נדפסה בשנת 1593 בידי המדפיס ריצ'רד פילד וזכתה להצלחה רבה - תוך 35 שנים הודפסו ממנו 16 מהדורות.

## עיבודים

בשנת 1996 הוצג בדבלין, על ידי The Theatreworks Company, עיבוד למחזה של הפואמה.

בשנת 2004 הציגה הלהקה השייקספירית המלכותית עיבוד של הפואמה לתיאטרון בובות.

בשנים 2010–2011 העלתה להקת בוסטון מטרו אופרה עיבוד של הפואמה לאופרה שאורכה כארבעים דקות. הליברית היא הפואמה עצמה, ואת המוזיקה כתב המלחין Zachary Wadsworth שימוש בתבנית אנ עבור "Zachary Wadsworth" בשפה en אך ערך זה לא קיים בשפה זו.

הפואמה יצאה לאור כספר מוקלט על ידי Naxos Records, כשבהקלטה השתתפו שחקנים בריטים ובהם איב בסט.

## תרגום לעברית

במהלך השנים פורסמו תרגומים לעברית של קטעים מתוך הפואמה. ב־1955 פרסם ידידיה לוין תרגום של קטע בן 10 בתים מתוך הפואמה, ב־1968 פרסם צבי גורן, בגיליון הראשון של כתב העת "אגוז", תרגום שכלל כ־30 בתים נבחרים מתוך הפואמה, וב־1989 פרסם אריה זקס תרגום של שני בתים מתוך הפואמה בספרו "מבחר השירה הארוטית".

עטיפת המהדורה העברית של הספר **ונוס ואדוניס**
לראשונה תורגמה הפואמה בשלמותה לעברית בשנת 2016 בידי יותם בנשלום, ויצאה לאור בהוצאת חרגול. למהדורה בעברית צורפה "אחרית דבר" מאת פרופ' אברהם עוז. בנשלום כתב בהקדמה לספר שהקפיד לשמור באופן דייקני על המשקל המקורי של הפואמה.

| מקור מול תרגום של הבית הראשון בפואמה |
| --- |
| מקור באנגלית | תרגום לעברית בידי יותם בנשלום |
| Even as the sun with purple-colour’d face
Had ta’en his last leave of the weeping morn,
Rose-cheek’d Adonis tried him to the chase;
Hunting he lov’d, but love he laugh’d to scorn;
Sick-thoughted Venus makes amain unto him,
And like a bold-fac’d suitor ’gins to woo him. |  |

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ונוס ואדוניס** בוויקישיתוף
* Venus and Adonis by William Shakespeare, בפרויקט גוטנברג - הטקסט המלא של היצירה(באנגלית)
* ויליאם שייקספיר, מאנגלית: יותם בנשלום, ‏ונוס ואדוניס, פתיחת הפואמה, **הו!** 12, עמ' 146–152
* הספר "ונוס ואדוניס", באתר "סימניה"

על תרגום הפואמה לעברית:

* צור ארליך, ‏"ונוס ואדוניס" - סקירת הספר, **השילוח**, 3, פברואר 2017

## הערות שוליים
# מילדרד נטוויק

מילדרד נטוויק
Mildred Natwick|  |
| מילדרד נטוויק בסרטו של אלפרד היצ'קוק "מי רצח את הארי?", 1955 |
|
לידה |
19 ביוני 1905 בולטימור, מרילנד |
|
פטירה |
25 באוקטובר 1994 (בגיל 89) ניו יורק סיטי, ניו יורק |
|
מקום קבורה |
מרילנד  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
סוגה מועדפת |
מערבון  |
|
השכלה |
קולג' בנט  |
|
תקופת פעילות |
1940–1988 (כ־48 שנים) |
|
מפלגה |
המפלגה הרפובליקנית של קליפורניה  |
|
השקפה דתית |
נצרות-מדעית  |
|
פרסים והוקרה |
פרס אמי |
| **פרופיל ב-IMDb** |
|   |

 **מילדרד נטוויק**  (באנגלית:  **Mildred Natwick** ; ‏19 ביוני 1905 – 25 באוקטובר 1994) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס אמי על תפקידה בסדרה "האחיות סנופ" ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1967 על הופעתה בסרט "יחפים בפארק".

## ביוגרפיה

נטוויק נולדה בבולטימור, מרילנד לג'וזף ולמילדרד מריון דוז נטוויק.
בוגרת "מכללת בנט" שבניו יורק עם תואר באומניות תיאטרון.
לפני שהחלה את דרכה המקצוענית כשחקנית תיאטרון בברודוויי הופיעה נטוויק במספר הפקות חובבים.
סבה היה מראשוני מהגרי נורווגיה לארצות הברית כאשר היגר לוויסקונסין ב-1847.
נטוויק הייתה אחייניתו של האנימטור גרים נטוויק שיצר את דמותה של בטי בופ.

## קריירת משחק

נטוויק פילסה את דרכה כשחקנית קולנוע בשנות ה-40 של המאה ה-20 בזכות תפקידיה בסרטיו המצליחים ביותר של ג'ון פורד: דרמת המלחמה "המסע הארוך הביתה" והמערבונים "שלושה סנדקים" בתפקיד האמא ו"היא ענדה סרט צהוב". כמו כן שיחקה בסרטים " The Kissing Bandit" לצידו של פרנק סינטרה, "הבית הקסום", ו"יולנדה והגנב".

בשנות ה-50 של המאה העשרים הייתה נטוויק מועמדת לפרס אמי על הופעתה בהפקת הטלוויזיה "Blithe Spirit" ולפרס הטוני על הופעתה במחזהו של ז'אן אנוי "ואלס הטוריאדורים". בקולנוע השתתפה ביצירתו של ג'ון פורד "האדם השקט" בתפקיד האלמנה שרה טיליין, בקומדיה השחורה של אלפרד היצ'קוק "מי רצח את הארי?" בתפקיד מיס גרייבלי ובסרטים "ליצן החצר" ו"צעירה מרדנית" לצידה של ג'ינג'ר רוג'רס.

בשנת 1967 הייתה נטוויק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על התפקיד שלה בקומדיה "יחפים בפארק" בתפקיד אתל בנקס אמה של הצעירה קורי ברטר (ג'יין פונדה).
ב-1972 הייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה במחזמר "70, בנות, 70".
בשנת 1974 זכתה נטוויק בפרס אמי על הופעתה במיני סדרת המתח הקומית "האחיות סנופ" והשתתפה בדרמה של פיטר בוגדנוביץ' "דייזי מילר".
את הופעתה האחרונה לפני הפרישה עשתה נטוויק בדרמה התקופתית "יחסים מסוכנים" בתפקיד מאדאם דה רוזמונד.

## חיים אישיים

נטוויק מעולם לא נישאה.
מתה ב-25 באוקטובר 1994 בגיל 89 ממחלת הסרטן בביתה שבניו יורק סיטי.

## פילמוגרפיה נבחרת

* המסע הארוך הביתה (1940)
* הבית הקסום (1945)
* יולנדה והגנב (1945)
* שלושה סנדקים (1948)
* היא ענדה סרט צהוב (1949)
* האדם השקט (1952)
* כנגד כל הדגלים (1952)
* מי רצח את הארי? (1955)
* ליצן החצר (1956)
* צעירה מרדנית (1956)
* תמי והרווק (1957)
* שבע נשים (1966)
* יחפים בפארק (1967)
* דייזי מילר (1974)
* נשקיני לשלום (1982)
* יחסים מסוכנים (1988)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מילדרד נטוויק** בוויקישיתוף

* מילדרד נטוויק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מילדרד נטוויק, באתר AllMovie (באנגלית)
* מילדרד נטוויק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* מילדרד נטוויק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מילדרד נטוויק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מילדרד נטוויק, באתר Discogs (באנגלית)
* מילדרד נטוויק, באתר SecondHandSongs
* מילדרד נטוויק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

## הערות שוליים
# פאדי צ'ייבסקי

פאדי צ'ייבסקי
Paddy Chayefsky|  |
|
לידה |
29 בינואר 1923 הברונקס, ניו יורק, ארצות הברית  |
|
פטירה |
1 באוגוסט 1981 (בגיל 58) ניו יורק, ארצות הברית  |
|
מקום קבורה | בית הקברות קנסיקו, Sharon Gardens Cemetery  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
מקום מגורים |
ניו יורק  |
|
השכלה | * הסיטי קולג' של ניו יורק
* אוניברסיטת פורדהם
* תיכון דוויט קלינטון
 |
|
תקופת פעילות |
מ-1944  |
|
מספר ילדים |
1  |
|
פרסים והוקרה | * לב הארגמן
* פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (21 במרץ 1956)
* פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (6 בפברואר 1972)
* פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (28 במרץ 1977)
* פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (10 באפריל 1972)
* פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (29 בינואר 1977)
 |
| **פרופיל ב-IMDb** |
|   |

**סידני אארון "פאדי" צ'ייבסקי** (אנגלית: Sidney Aaron "Paddy" Chayefsky;‏ 29 בינואר 1923 - 1 באוגוסט 1981) היה תסריטאי, מחזאי וסופר אמריקאי יהודי. צ'ייבסקי הוא האדם היחידי שזכה ללא שותפים בפרס אוסקר שלוש פעמים בקטגוריית התסריט הטוב ביותר (האחרים שזכו בפרס שלוש פעמים, פרנסיס פורד קופולה, צ'ארלס בראקט, וודי אלן ובילי ויילדר, זכו כולם במשותף עם כותבים-שותפים).

## ביוגרפיה

צ'ייבסקי נולד ברובע הברונקס להורים ממוצא יהודי אוקראיני, הארי וגאסי (Gussie, לבית סטוצ'בסקי) צ'ייבסקי. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא האמריקאי ועוטר בעיטור לב הארגמן. במהלך שירותו הצבאי גם דבק בו השם "פאדי" (קיצור של פטריק, שם נוצרי מסורתי) כאשר, למרות יהדותו, ביקש להשתחרר מתורנות מטבח על מנת להשתתף במיסה. במהלך שירותו, על יד העיר אאכן, נפצע בעלותו על מוקש. במהלך התאוששותו בבית החולים על יד סיירנססטר שבאנגליה, הוא כתב לברית ומילים למחזמר הקומי *No T.O. for Love*, שהופק לראשונה בשנת 1945.

צ'ייבסקי נחשב לאחד הדרמטיסטים הנודעים שבתור הזהב של הטלוויזיה. תסריטיו הריאליסטיים והאינטימיים סיפקו סגנון נטורליסטי של דרמה טלוויזיונית בשנות החמישים, והוא נחשב לדמות המרכזית של תנועת "הריאליזם של כיור המטבח" בטלוויזיה האמריקנית. מרטין גוטפריד כתב ב-"All His Jazz" על צ'ייבסקי "היה כותב מצליח, המצליח ביותר של אסכולת הנטורליזם slice of life בטלוויזיה".

ב-1965 כתב את התסריט ל"אמילי הופכת לאמריקאית" בכיכובם של ג'ולי אנדרוז וג'יימס גארנר.

בעקבות תסריטי הטלוויזיה שלו שזכו לתשבחות, המשיך צ'ייבסקי בכתיבת מחזות ונובלות.

זכה בפרס אוסקר על סרטיו "מרטי" (1955), "בית חולים" (1971) ו"רשת שידור" (1976).

ב-1980 ביים קן ראסל את הסרט "מצבים משתנים", לתסריט שכתב צ'ייבסקי על פי ספרו באותו השם מ-1978.

ב-1981 צ'ייבסקי נפטר.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פאדי צ'ייבסקי** בוויקישיתוף
*

* פאדי צ'ייבסקי, ברשת החברתית Goodreads
* פאדי צ'ייבסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פאדי צ'ייבסקי, באתר AllMovie (באנגלית)
* פאדי צ'ייבסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פאדי צ'ייבסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פאדי צ'ייבסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פאדי צ'ייבסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אורי קליין, פאדי שייפסקי 1923–1981, דבר, 5 באוגוסט 1981
* פדי צ'יבסקי (1923-1981), דף שער בספרייה הלאומית

 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# תחזוקת תוכנה

| **הנדסת תוכנה** |
| --- |
| ערך זה שייך לקטגוריית הנדסת תוכנה |
| **פעילויות** ו**שלבים** |
| דרישות • ניתוח • אפיון • ארכיטקטורה • עיצוב • תכנות • ניפוי שגיאות • בדיקה • אימות • בנייה • פריסה • תפעול • תחזוקה |
| **מתודולוגיות** |
| זריזות • מפל המים • תכנת ותקן • Crystal Clear • Scrum • Unified Process • Extreme Programming • אינטגרציה רציפה • DevOps |
| **תחומים תומכים** |
| ניהול פרויקטים • ניהול תצורה • תיעוד • הבטחת איכות • Profiling |
| **כלים** |
| מהדר • מקשר • מפרש • IDE • ניהול גרסאות • אוטומציית בנייה |

בהנדסת תוכנה, **תחזוקת תוכנה** היא תהליך ההרחבה, המיטוב ותיקון הפגמים של גרסת תוכנה שפיתוחה הסתיים, והיא מוצבת בשטח. תחזוקת תוכנה היא השלב האחרון בתהליך פיתוח התוכנה, ותחילתו לאחר שהתוכנה הוצבה בשטח והופעלה. שלב תחזוקת התוכנה הוא לרוב הארוך והיקר ביותר במחזור חייה של תוכנה, ופעמים רבות מגיע לכדי שני שלישים מהעלות הכוללת. לרוב, בשלב זה נעשים שינויים שמטרתם תיקון באגים, הוספת פונקציונליות חדשה, וכן שיפור השימושיות. אתגרי תחזוקה עלולים להתעורר כאשר מערכת תוכנה פועלת ללא תמיכת יצרן, ללא תיעוד עדכני או כאשר הידע הטכני הדרוש לשם הפעלתה או לשם הכנסת שינויים בה - מוגבל. מצבים אלו עלולים להוביל להוצאות תחזוקה גבוהות אף יותר, לסיכוני אבטחת מידע, לקשיים בעמידה בדרישות רגולציה ולפגיעה בהמשכיות עסקית.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **תחזוקת תוכנה** בוויקישיתוף
* תחזוקת תוכנה, דף שער בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.